Režie:
Alfonso CuarónScénář:
Alfonso CuarónKamera:
Alfonso CuarónHrají:
Yalitza Aparicio, Marina de Tavira, Diego Cortina Autrey, Carlos Peralta, Marco Graf, Daniela Demesa, Nancy García García, Verónica García, Andy Cortés (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Zatím nejosobnější projekt oscarového režiséra a scenáristy Alfonsa Cuaróna (Gravitace, Potomci lidí, Mexická jízda), film Roma, sleduje dívku Cleo (Yalitza Aparicio), která pracuje v domácnosti středostavovské rodiny ve čtvrti Roma v Mexico City. Jako v propracovaném psaníčku ženám, které ho vychovaly, vzpomíná Cuarón na vlastní dětství a vytváří živý a procítěný portrét domácích konfliktů a společenské hierarchie v politickém chaosu 70. let. (Netflix)
(více)Recenze (374)
Intelektuálové si rozhodně hohoní.Obraz je opravdu křišťálově čistý.Možná tomu dám šanci"kulisovým"sledováním místo kanálu"Akvárium". ()
Cuarón má dar točiť tak prirodzene, že máte pocit akoby ste boli sami účastníci príbehu. Aj keď tie predlhé zábery ma dosť uspávali.. ()
Nechápu vysoké hodnocení zdejších odborníků. Děj nulový, charakter postav nulový, napětí žádné, zápletka minimální.Jediné, co hodnotím, je vysoká autentičnost prostředí, herců ve vedlejších rolích a komparsu, které vyhrabali...netuším kde, ale super. Jinak fakt ztráta 130 minut. ()
Osobní snímky, jakým bezpochyby Roma je, mám rád paradoxně pro jejich jistou zahleděnost pro sebe. Režiséři, kteří už mají jméno a nějaké ty peníze navíc jako jistotku, je netočí primárně pro diváky, ale hlavně pro sebe, aby se mohli kochat vlastním dílkem a tak vznikají zajímavé projekty jako Scorseseho Irishman, Almodóvarova bolestná vzpomínka Dolor y Gloria (a vlastně pár jeho dalších filmů), snad i Nolanův komplikovaný Tenet nebo Fincherův dávný sen a pocta otci Mank, kterým sice může člověk mnoho věcí vytknout, ale osobnější pojetí tvůrců, kteří pro vlastní dobrý pocit nehledí diváků (a často ani vlastních fanoušků), je sympatické. Roma pochopitelně patří do stejné kategorie a hned první zdlouhavé záběry, které jsou ovšem esteticky vystavěné naprosto perfektně. Stejně tak celkový děj je vystavěn velmi nepřístupně konzumním divákům, jako jsem já, nelze však říct, že by to bylo špatně. Cuarón spoléhá hlavně na vizuální požitek diváka a celkovou atmosféru snímku. Černobílá podoba tomu jen dává grády, přibližuje diváka dané době a zároveň dělá snímek vážnějším. Také je zajímavé, že účelově idealizovaný vztah služky a dobře se mající rodiny zároveň dokonale odráží kontrast mezi jejich vlastními životy. Jestliže pro standardně zaopatřenou rodinu jsou čtyři děti požehnáním, tak je zamlklá služka Cleo ráda, že se dítě narodilo mrtvé. I přes nějaký temnější podtext je však jejich výborně vykreslený vztah kouzelný a scéna na pláži, která se dostala i na plakát filmu, je naprosto dokonalá. Přes veškerou chválu však zdůrazňuji, že jde o opravdu náročný film, ne na pochopení, ale na výdrž, protože standardem jsou zde dlouhé umělecké záběry, které sice vypadají opravdu krásně, ale zároveň činí tempo snímku mnohem pomalejší. Proto se na film pravděpodobně znovu nepodívám. ()
Poněkud přeceňovaný film, který nám v načančaném obale servíruje fádní obsah, a to velice sterilní černobílou formou, jež v tomto případě rozhodně není ku prospěchu. Ne, nezaujaté záběry zpovzdálí a zpoza bůhvíčeho nám opravdu nevymetou cestu k pochopení hlavních postav, natožpak jejich motivací. To platí o to více, když dialogy jsou buďto mechanické, nebo o ničem, a emoce jsou veličinou nezvěstnou od začátku do konce. Plus alespoň za dobový mexický/latinskoamerický pop a některé reálie (např. El Halconazo roku 1971). Celkově vzato: za mě palec mírně dolů, 40 %, nechci vidět znovu. [viděno v květnu 2021 | komentář #37] ()
Každodennost se zde podařila zobrazit dobře, taky nádech určité atmosféry dané uměleckým přístupem. Sociální problémy ani osobní dramata si mě ale nedokázala získat, asi že působila stejně fádně, utopená ve spoustě zbytečné konverzace. Film tak přináší hlavně vzdálený šum větru a ruchu ulice. ()
Černobílý obrazový skvost, během kterého Cuarón opakovaně potvrzuje, jak umí nejen režijní, ale zejména kameramanské řemeslo, díky němuž dokáže být decentně intimní stejně jako neústupný a vtíravý. Přesto, první půle si od běžného diváka vynutí velkou míru trpělivosti, jelikož ho nečeká standartní storytelling, ale spíše v roli neviděného pozorovatele sleduje pohlcující Cuarónovou optikou, bez hudby a s minimem dialogů každodenní události několika více, či méně (ne)šťastných mexičanů. Druhá polovina postupně nabere v duchu rozvinutí se příběhu napínavý spád a její vyvrcholení je emotivně vyčerpávající a přistihne vás v kontextu předtím řečeného nepřipravené a úplně bezbranné. Ale možná právě to nám chce Alfonso podprahově předat, tedy jak nekompromisně jsme v životě konfrontováni se situacemi, na které nejsme a nemůžeme být připraveni a jak silní v jádru jsme, aniž bychom to o sobě věděli. V duchu katarze, kterou mi v makovici Roma způsobilo, se mu to alespoň u mně podařilo téměř na výbornou. 81 % P.S. Druhá projekce je žádoucí, protože to nezvyklé tempo mně zaskočilo a chci si to pocitově "přežvýkat" znovu, ale už s novým očekáváním. ()
Neobyčejně natočený obyčejný film o obyčejných lidech, obyčejných životech a vlastně docela obyčejných věcech. Asi jsme všichni unaveni ze všeho, když jsme uchváceni tímto snímkem. Nevím, možná tomu nerozumím, ale ta správná message, pokud to nějakou má, se ke mně moc nedostala. Jediné, co mě opravdu nadchlo, tak scény, kde šlo doslova o život (narození mrtvého dítěte a záchrana topících se dětí z moře). Ale masterpiece nebo něco podobnýho bych to neoznačil. Jinak ale docela dobrá práce. 7.5/10 ()
Na filmu Roma jsem si připadala jako ve filmovém klubu před 40 lety. Přesto je to závan svěžího kameramanského, scénáristického a režijního větru a hlavně emocí. Jak je to možné, když tam postavy emoce nedávají najevo ?To je právě to mystérium. Zdánlivě obyčejné zápletky, stereotypy v chodu domu, a přesto je to hluboký zážitek. Bravo, pane Cuarón! ()
Roma je vizuálne veľmi pôsobivý film s úžasnou kamerou a zaujímavým zvukom, no nemohol som sa zbaviť pocitu, že sa pozerám na citlivo vystavaný dokument o živote v Mexiku v problematických 70. rokoch 20. storočia. Absencia silnejšej dejovej línie spolu s nemožnosťou viac sa zblížiť s postavami vo mne vyvolávajú pocit, že sa všetko odohráva akosi "za sklom". Intímna sonda do Cuarónovho detstva tak zaostáva za ktoroukoľvek rovnako reálnou kapitolou Linklaterovho filmu Boyhood. Silné momenty filmu (a je ich hneď niekoľko) sú, žiaľ, rozpustené v prepálenej minutáži. Vyzdvihol by som Cuarónov majstrovský zmysel pre detail a tiež neutíchajúci "hluk mesta", ktorý je všadeprítomný a je takmer tak dôležitý ako zvuk v popredí, no tieto veci asi podstatne viac ocení človek, ktorý v danej dobe v Mexiku žil. ()
Cenami ohodnocený film, nejlepší cizojazyčný film roku 2018. To zní dobře. Ale jak je tomu doopravdy? Dvě hodiny černobílé nudy, téměř chybějícího příběhu a nekonečně zdlouhavých záběru na scény, které si to nezaslouží. Ne vážně, kdo chce koukat několik minut dlouhý záběr obýváku, KDE SE NIC NEDĚJE? Film nic nenabízí. Absolutně nic. Působí to tak, že kameraman zapnul natáčení, do záběru hodil random rodinku, která není absolutně zajímavá a při postprodukci na to hodil edgy černobílý filtr. Jako vážně, jak tohle mohlo dostat Oscara? ()
Jednoduchá, ale krásně přirozená kamera, stejně jako neuvěřitelně komplexní scény, plné propracovaných detailů. Spousta obrazově (ba i zvukově) silných momentů, které se vám zaryjí pod kůži a tam ještě dlouho dozrávají. Navíc ten fakt, že Cuarón zpracováním části svého dětství, vzdává tu největší poklonu těm, kteří nejvíce formovali jeho život... ()
Tady Cuarón zklamal. Nicneříkající snímky následují za sebou, mnohdy nedávají ani smysl, proč se tak děje, nebo proč v tom filmu vlastně jsou - např. požár. Jedna hvězda opravdu z milosti. ()
Mimo vší tu zábavu, napětí či strach, které kinematografie přináší, nesmíme zapomínat, že film umí být i skvělou sondou na jiná místa geograficky i sociálně. Což Roma pro člověka, který měl to štěstí, že se narodil do střední Evropy, bezesporu je. O to víc je sinější, když vám dovolí si uvědomit křehkost tohoto štěstí. ()
Zásadní snímek dnešní doby. Alfons prostě je jedním z vůbec nejlepších režisérů této doby, když dokáže z velmi jednoduchého děje vyždímat co se dá. Souhlasím s komentářem, že Roma v určitých pasážích velmi nápadně připomíná starší české snímky (Ecce Homo..), např. scény s garáží a neposedným psíkem. Ovšem to, co dělá z dobrých filmů vynikající, mě ale scházelo. Ta odtažitost způsobuje, že ta pečlivě připrovovaná emocionální bomba není tak silná. Až tedy na nervy-drásající dvacetiminutovou sekvenci, kde si Cuarón jakoby rozpomenul na své Potomky lidí. Akademie bude Romu milovat a já se jim opravdu nemůžu divit. ()
Pro mě jeden z nejsilnějšich filmů, které jsem letos viděl. Emotivní a citlivá sonda, do Mexika padesátých let. Příběh jedné rodiny ze střední vrstvy a jejich služky Cleo. Snímek stojí za pozornost, už jen pro jeho technickou preciznost. Vynikající kamera a zvuk absolutně dominují a spolu s hudbou podkreslují citlivý a dojemný pohled na život v místě, kde není jednoduché žít. Musím zmínit také neuvěřitelný výkon neherečky v roli Cleo. Yalitza Aparicio svým autentickým a osobitým výkonem, dotahuje dílo k dokonalosti. Alfonso Cuarón je genius! Jeho filmy mám velmi rád, ale filmem Roma si mě podrobil absolutně! Krása a více podobných snímků. ()
Roma je čisté filmové umění. Pomocí obrazů a zvuků nám vypráví příběh, který očekává, že ho budeme prožívat, dotýká se naší empatie a životních zkušeností. Roma se vymyká standartním filmovým postupům a ke svému účinku používá čistě filmový jazyk. Každý záběr vydá za tisíc slov. Tam, kde by se v jiných filmech šláplo na plyn, tam, kde by k silnějšímu emocionálnímu vlivu na diváka byla použita hudba, či „ostřejší“ dialog nebo dějový zvrat, Roma prostě plyne. Roma je intimní a zároveň epická. Cuarón vypráví příběh, se kterým se sžije mnoho rodin. Divák prožívá běžné lidské strasti, radosti a okamžiky. Postavy v Romě nejsou nikterak výjimečné, příběh je ve své podstatě obyčejný. Roma nemá žádnou zásadní dějovou gradaci, která by se snažila udržovat naši pozornost. Film začne a film skončí. Ale síla obrazu je tak obrovská, že má neskutečný dopad na diváka. Kompozice každého záběru je geniální, obraz je plný a pohlcující. Cuarón se přesunul do svých vzpomínek, aby nám pomocí filmového média přiblížil část jeho života a zároveň života nás všech. Roma je lidská v té nejčistější podobě. Není nejlehčí ji vstřebávat, ale kdo se do ní ponoří, bude odměněn. 10/10 ()
Film, ktorý sa tvári, že je o ničom, resp. „iba“ o živote a napriek tomu ponúka tak prenikavý pohľad do života jednej mexickej rodiny, ale aj do mexickej komunity, tamojších pomerov a života. Tempo je pomalé ale veľavravné. Pôsobí to, ako keby ten svet snímali dve kamery. Jedna sa sústreďuje na dej a druhá na okolie. Kamera je tu výborná, až by som povedal magická. Takže môže to dokopy pôsobiť nudne ale ak sa divák dostatočne pozorne zahladí, určite si tu niečo nájde. 7,4/10. ()
Zážitek. Cuarón umí a potvrzuje pověst jednoho z nejlepších režisérů současnosti. Netočí opulentní bijáky, které na Vás útočí zvukem a obrazem jako Nolan nebo Villeneuve. Jeho majstrštykem je komorní všednost. A přesně takový tento snímek je. Prostý děj, podmanivá, dokonalosti se blížící kamera, táhlé záběry, které zhutňují atmosféru a scény, které jsou tak šokující a mrazivé, že se Vám zastaví krev žilách. Roma není rozhodně divácky lehce stravitelný film. Úvod je zajímavý neobvyklým vizuálem, ale nestrhne. Jenže si někdy po hodině uvědomíte jak Vás Cuarón dokázal vtáhnout do svých vzpomínek a Vy se necháváte unášet tím tempem, které na jednu stranu možná někoho bude nudit, zvlášť mladší publikum, ale pokud se do světa Cleo dokážete vcítit, dostanete neopakovatelný zážitek. Oskaři jsou povinností. ()
Na podobné téma již bylo natočeno mnoho filmů, většinou zajímavějších a přesvědčivějších. Pro technické kvality a postižení dobového rázu navyšuji hodnocení. ()
Reklama