Režie:
Ki-duk KimScénář:
Ki-duk KimHudba:
In-young ParkHrají:
Mina Fudžii, Geun-seok Jang, Seong-gi Ahn, Seong-jae Lee, Seung-beom Ryoo, Džó Odagiri, Ji-hye Ahn, Hang-ho TaeObsahy(1)
Skupina rôznych ľudí sa nalodí na plavbu starou vojnovou loďou. Je medzi nimi senátor so svojím synom, nedávno zosobášený manželský pár, tajomný starý muž, zopár prostitútok a banda násilných kriminálnikov. Známy kontroverzný režisér nemárni čas a okamžite rozohrá nemilosrdnú hru medzi rôznorodými charaktermi. Tú režíruje vodca gangstrov, ktorý sa svojvoľne prehlási za ochrancu senátora. Vyhrážky, násilie, znásilnenie a vraždy ovládnu loď a bezbranných pasažierov, v dôsledku čoho sa tento sociálny mikrokozmos v závere dramatickej interpersonálnej alegórie nezadržateľne rozpadne. Protagonisti v príbehu nemajú meno, ani minulosť. Najdôležitejším imperatívom pre všetkých je Tu a Teraz. Mrazivé podobenstvo o človeku, ktorý sa mení na beštiu. (Art Film Fest)
(více)Recenze (4)
Kim Ki-dukova velká podivnost pro obskurní publikum. Má to levný vizuál, podivný příběh ( Loď plave v oblacích) wtf a ikdyž je zde poměrně slušné quantum mrtvol a znásilnění ( Na té lodi snad není ani jedna ženská, která by neskončila znásilněna), tak mě to vůbec nebavilo. Gore zde téměř není, ty vraždy mi přišly né příliš explicitní, k postavám jsem si žádný vztah nevytvořil a nebylo ani komu fandit. Škoda s lepším zpracováním by to mohla být pecka, je zde skoro vše, co mám rád, akorát podáno ve velmi nezáživné formě. Jako Kritika společnosti a sociálních vrstev to beru, jako Masakr s exploatačními prvky to u mě neuspělo. 5/10. ()
recenze: https://variety.com/2018/film/reviews/human-space-time-and-human-review-berlinale-2018-1202696532/ https://www.hollywoodreporter.com/review/human-space-time-human-inkan-gongkan-sikan-grigo-inkan-film-review-berlin-2018-1088062 kriticky nejostřejší http://www.critique-film.fr/human-space-time-and-human/ ()
Znovu obnova života. Na Zemi, či v Nebi. Alegorické posolstvo nazerá na človeka ako na násilné stvorenie, schopné v prípade núdze svoju agresivitu rozvinúť do nebeských výšok. Schopné v záujme vlastného prežitia doslova čohokoľvek. Zachovanie a pokračovanie ľudského rodu borí tri najzákladnejšie tabu človečenstva. Tri tabu, ktoré má človek vraj uchované prirodzene v sebe, bez potreby písaného práva: vražda, kanibalizmus, incest. Tu sa k tomu pripája znásilňovanie, mučenie hladom, svojvoľné uchopenie moci, rešpektovanie výlučne mocenskej vôle založené na mocenskej (nie intelektuálnej) prevahe, popretie akejkoľvek slušnosti, nemé prizeranie sa násilnostiam bez známky odporu. Okrem alegorickej stránky filmu má aj výraznú ironickú zložku, demaskujúcu napríklad navonok čestných, úprimných a ušľachtilých politických kandidátov na zvrhlých hnusákov a násilníkov. Skvelý je i príkry rozpor medzi názvom filmu, s prísľubom poeticko - filozofickej drámy, a jeho skutočným obsahom. Filozofickým zamyslením síce film je, a výrazným, no s úplne iným obsahom, ako pri podobných alegóriách býva obvyklé. Charaktery postáv sa nijako nerozvíjajú, všetci sú v zásade, až na výnimky, rovnako plochí, zároveň rovnako zlí. Z celého diela cítiť pomerne silnú mieru autorského mizantropizmu a zároveň skepsu vo vieru v dobro ľudstva; či už pri pohľade do prítomnosti alebo budúcnosti. ()
Neskromne si myslím, že viem čo asi chcel režisér týmto filmom povedať, len nechápem, prečo k tomu potreboval toľko mŕtvol. Aj v jeho skorších filmoch je často zobrazené explicitné násilie, ale okrem toho veľa iných vecí. Tu bolo toho násilia tak veľa, že na iné myšlienky neostal skoro žiaden priestor. ()
Reklama