Obsahy(1)
Mladý Anton byl právě propuštěn z léčebny, kde se snažil zbavit závislosti, a jeho dědeček, muž pevných zásad, který se o něj od malička staral, ho odváží na venkov, daleko od nástrah velkoměsta. Jedné noci se Anton setkává s Káťou, která podobně jako on v životě trochu tápe, i když se zdá, že minimálně v jednom by měla mít jasno. Má zanedlouho odjet do Berlína se svým přítelem, německým novinářem Johannem, s nímž se seznámila během demonstrací na Majdanu. Setkání s Antonem však přináší do jejího života nový impulz a oba mladé lidi zásadně ovlivní... (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (1)
Recenze (10)
„Myslím si, že sebedůvěra je jen sen, že osobnost je jen stereotyp. A všichni jsme jako duchové.” - Láska může mít nekonečně mnoho podob. Pustit se do čehokoliv střemhlav obvykle končívá nezdarem. Možná i tak trochu pod vlivem těchto skutečností vznikl tento film, jenž vypráví tragicko-poetický příběh dvou mladých lidí, kteří vůbec netuší, jak naložit se svým životem, natožpak s právě rodícím se milostným vztahem. Vše je zasazeno do drsných a nelítostných reálií současné Ukrajiny. Tíhu okamžiku odlehčuje nádherně teskná podzimní krajina ukrajinských luhů a hájů. (90%) ()
Překvapivě kvalitně natočené drama, které dává nahlédnout prostřednictvím psychologie postav do ukrajinské reality ještě před ruskou agresí. Není to příliš radostný pohled, ale umožňuje na druhou stranu lépe pochopit složitý a nejednoznačný úděl Ukrajinců, spíš tedy těch v západní části země. Poněkud depresivní atmosféra zároveň předznamenává nejen vyústění snímku, ale nechtěně i smutný běh věcí příštích v širším kontextu. Osud hlavního hrdiny jakoby prorocky symbolizoval brzký osud celé jedné generace mladých ukrajinských mužů. Skvělé zpracování v poměrně pomalém tempu naštěstí nijak "netlačí na pilu", čímž film získává na opravdovosti. Mírné podprahové stopy vlasteneckého patosu (Majdan a vztah Káti k německému novináři) jsou lehce odpustitelné. ()
Smutná psychologická dráma s tragickým koncom. Hoci Anton vyzerá ako sympatický mladík žijúci s dedom, ďaleko od svojej matky alkoholičky. Od začiatku tušíte, že tu niečo nie je v poriadku. Ubehne pol filmu kým tvorcovia vyložia karty na stôl a dozvieme sa že, Anton je vyliečený alkoholik a narkoman. Za ten čas nadviaže Anton vzťah s mladou krásnou Káťou, ktorá má v pláne presťahovať sa s priateľom Johannom do Berlína. Lenže tento vzťah ju nenaplňuje a Johannove nepochopenie vyústi do rozhodnutia zostať. Popritom sa trocha zoznámime s ukrajinskými reáliami, ale vojna sa spomína len okrajovo v podobe povolávacích rozkazov, ktorý nakoniec príde aj Antonovi. Komplikovaná a tajomná osobnosť jeho deda je príčinou tragického záveru. Ten však nie je pointou lebo v tomto prípade samotná cesta je cieľom. Svojím spôsobom mi najviac pripomínal film "Pokoj v duši". Herci sú prirodzení a produkcia je kvalitná, ale mnoho scén trpí rovnakou zvukovou prázdnotou. 70% ()
Hned na počátku je třeba se připravit na to, že se ve filmu se slovy šetří, zejména představitel hlavního hrdiny je v tomto opravdu spořivý a vyjadřuje se hlavně pohledy. Ale nejsme přece na festivalu, abychom viděli jen hollywoodské ukecanosti. Proč si nevychutnat delší záběry než obvykle a to, že se valnou většinu toho podstatného dozvíme až v úplném závěru? Chce to tu správnou náladu, kterou jsem měl. Jediné, co bych chtěl vytknout, je scéna se žebříkem, zbytečná a k obdobnému finále bychom se dostali v každém případě. ()
Pro mě vrchol letošních Varů. Velice sympatické a zároveň velice problematické hlavní postavy, úspora slov jednoznačně k dobru. A bez dlouhého rozepisování v tom bylo zachyceno skvěle to, čemu by Rusové řekli "ruská duše", ale ona je to spíše slovanská duše. A jakkoliv to nemůže pochopit i docela sympatický německý fotograf (postava z filmu), pro českého diváka by to mohlo být snadnější a ztotožnitelné. Hned několik sond do osobností různě se hledajících lidí se složitou identitou. Rok se s rokem sešel a na KVIFF jsem narazil na dalšího skvělého umělce z východu. Jen tak dál Marino Stepanska. A více obou herců na plátně. ()
Reklama