Režie:
Sam HoffmanScénář:
Sam HoffmanKamera:
Seamus TierneyHudba:
Gabriel MannHrají:
Jemaine Clement, Elliott Gould, Maria Dizzia, Joey Slotnick, Willie C. Carpenter, Annie Potts, Erich Bergen, Bebe Neuwirth, Olga Merediz, Mary O'Rourke (více)Obsahy(1)
Kdysi úspěšný dramatik Nate bojuje se zakončením své nejnovější hry, když ho opustí žena a odvádí s sebou i jejich syna. Opuštěný Nate se ocitá na mizině a protože nemá na nájem, nezbývá mu nic jiného, než se přestěhovat k ovdovělému otci Bobovi. Bob, který žije v golfové komunitě pro seniory v New Jersey, má ve zvyku vtipkovat i v těch nejméně vhodných okamžicích. Prostřednictvím humoru se totiž vyrovnává s nelehkými životními událostmi včetně smrti své milované ženy. Nata tím přivádí šílenství. Přesvědčen, že by Natovi prospěla trocha disciplíny, posílá Bob svého syna pracovat k bývalému mariňákovi Ellisovi, který má chod komunity na starosti. V práci narazí Nate na divadelní soubor seniorek, které inscenují muzikál. Přistoupí na to, že jim pomůže, ale vzápětí si uvědomí, že přimět tyto svérázné dámy ke spolupráci nebude vůbec jednoduché. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (14)
Vždy, když narazím na mého velmi oblíbeného herce a zpěváka Jemainena Clementa, zbystří se mi všechny smysly, co mi v mém starém a churavém těle ještě zbyly. Nejsou to většinou žádné velké pecky, ale filmy, které se i přes nižší hodnocení skoro vždy trefí do mého vkusu. A to je přesně i ukázka téhle komedie Povab mě, která tohle všechno do puntíku splňuje. Milá, nenápadné věc, která vrcholí v závěrečném divadelním vystoupení, které prostě nemá chybu. Těch 51 procent, co tady ten film má vůbec neřeším a vřele doporučuji těm, kteří nedají na první dojem a nebojí se sem tam filmově experimentovat. Určitě se to, minimálně v tomhle případě vyplatí. ()
"Z půlky miluješ člověka za to, kdo je, a z půlky miluješ toho, kým se může stát:" Milá jednohubka, která neurazí. Možná by stačily hvězdy dvě, ale filmů o pisálcích je málo a jsem rád za každej, kterej jde dokoukat. Jede se tu podle osvědčený šablony, kterou znáte - vyhořelej chlápek středního věku přichází o skoro všechno, a tak se stěhuje k tátovi jako looser, a dostává se mu šance zahojit dávný rány a znovu se naučit mít rád život. Občas se pousmějete (vtípkům starého pana Gellera z Přátel, který všechno životní dění komentuje hláškou o jakémsi Zimmermanovi, a asi nejvtipnější moment bylo důchodcovské pronásledování skútru golfovým vozíkem 20km/h), ale koukněte jen při nulovým očekávání toho, že z filmu vytáhnete něco víc. ()
Jedno velký klišé. Jemaine tady v jiný roli, než je na něj člověk zvyklej, ale jako na zdeptanýho umělce se na něj nekouká moc dobře. ()
Taková jednoduchá, neurážlivá, poměrně i průměrná důchodcovská komedie. Není to urážka, pouze fakt. ()
Vlastně příjemné překvápko. Spisovatele opustí žena a on se musí nastěhovat ke svému otci, se kterým nemá moc dobrý vztah a který žije v luxusním rezortu pro seniory. Z toho vzniká docela dost humorných situací, navíc se musí vypořádat s těžkou rodinnou minulostí. Těch 51 co tady svítí je docela krutých. Spíš by tomu slušelo nějakých 65. ()
Reklama