Režie:
James GrayKamera:
Hoyte van HoytemaHudba:
Max RichterHrají:
Brad Pitt, Tommy Lee Jones, Ruth Negga, Donald Sutherland, Liv Tyler, Kimberly Elise, Loren Dean, Donnie Keshawarz, Sean Blakemore, Bobby Nish, John Finn (více)VOD (6)
Obsahy(2)
22. století. Umělá inteligence je integrována do všech průmyslových odvětví, Měsíc a Mars jsou kolonizovány, lidmi osídlené satelity obíhají kolem Neptunu, nejvzdálenější planety sluneční soustavy. Na Zemi se staví nová babylónská věž. Je to anténa, jejíž konec dosahuje až do vesmírného prostoru a která má sloužit k vyhledávání inteligentního mimozemského života. Tým budující tuto obří stavbu vede Roy McBride (Brad Pitt). Astronautem se stal díky svému otci (Tommy Lee Jones), jenž byl velitelem výzkumné expedice projektu Lima. I jejím úkolem bylo pátrat po vyspělém mimozemském životě a před dvaceti lety zmizela kdesi v hloubi vesmíru. Nyní je Země postižena řadou nečekaných katastrof, které zasáhnou i stavbu obří antény. Americké zpravodajské služby se domnívají, že Royův otec stále žije a ohrožení Země má původ v explozích, ke kterým dochází u planety Neptun a souvisí s projektem Lima. Roy je vyslán na vesmírnou misi vedoucí přes Měsíc a Mars až k vnějšímu okraji sluneční soustavy, aby zde otce našel. Jeho cesta však odhalí tajemství zpochybňující samou podstatu lidské existence a jejího místa ve vesmíru. (Cinemart)
(více)Recenze (996)
Počul som aj čítal, že ľudia zvyknú prirovnávať so snimkom Ch. Nolana Interstellar 2014. Áno z veľkej časti sa to podobá. Dej filmu sa odohráva v blízkej budúcnosti. Film je založený na 2 veciach. 1. Vnútorné monology B. Pitta 2. Na ceste zo Zeme na Neptun a cesta naspäť. Dokonca som počul, že je to ARTOVY film. Čo ja viem ? Hmmmm. 2X by som nepovedal. Režisér sa s týmto snímkom poriadne vyhral. Tiež je veľmi dobre spravená kamera. Scenár nie nič svetoborné ale prečo nie ? K snímku ktorý sa odohráva vo vesmíre sa to hodí. Ono je to celé psychologická dráma . Mne tento snímok sadol. Brad Pitt si ide podľa mňa tohto roku pre Oscara. Prvý film Vtedy v Hollywoode a teraz Ad Astra. Docela príjemne ma prekvapilo a to som vážne nečakal, že tam obsadili aj Tomy Lee Johnsa. Za mňa určite 85%. Ale pochopím aj to ak sa to niekomu nebude páčiť vôbec. Akej skupine divákom ho môžem odporučiť ? Divákom ktorý majú radi vesmírne filmy. Pomalé a ktorým neprekáža v takomto žánri minimálna akcia. Najlepšie prirovnanie čo sa týka akcie je film Gravity 2013 asi.. ()
Velmi meditativní zážitek, obzvlášť, pokud si pustíte Ad Astra v noci v temném pokoji v životním období, kdy se cítíte podobně jako hlavní hrdina - netoužící po okolním světě a nechtěný zároveň, zraněný i zraňující, vyhořelý, bez vize světlejší budoucnosti anebo jen rýsující se cesty kamkoliv... Úchvatný obraz, zvuk i hudba filmu vám poskytnou emotivní zážitek, pokud mu to dovolíte. I onen hodně diskutovaný voice over myšlenek hlavního hrdiny má - aspoň podle mě - ve filmu místo, umožní vám nahlédnout do nitra hlavního hrdiny a ztotožnit se s ním. Bez voice overu by Ad Astra byl podle mě nejspíš studený jak psí čumák, i když ne každému ten voice over musí sednout. Od setkání s otcem jsem asi očekával něco více osudového a dramatického, možná nějaké odhalení záhad vesmíru... Ale i tenhle okamžik byl natočený velmi citlivě a měl svoji hloubku. A závěr, to je už taková jiskřička naděje o smyslu okolního světa pro rozbolavělou duši... Líbilo se mi to opravdu hodně a upřímně nechápu, jak může mít takhle dobrý film jen 61 %. Čsfd pro mě ztrácí podobnými případy veškerou svoji kredibilitu. ()
BRAD PITT A PSYCHOLOGIE VE VESMÍRU🚀🌠 Už od malička jsem se toužil podívat, tam nahoru ke hvězdám. Takového vznešenějšího pocitu jsem si dopřál v #imaxflora u nového psychologicky laděného snímeku Ad Astra v překladu z latinskému úsloví „Per aspera ad astra“ neboli trnitou cestou ke hvězdám; namáhavě ke hvězdám✨. Výrok je údajně připisován Senecovi a Herkulovi. V první řadě musím říct, že tady se cestuje nejen na Měsíc nebo Mars či samotný Saturn. Jde o daleko hlubší a depresivnější cestičku do hlubin kosmonautovy duše, který se možná nebude chtít vracet. Cesta je cílem a cíl je jen konec cesty a začátek nové cesty, přesně to je hlubší význam filmu Ad Astra. Celý příběh je cesta na které elitní důstojník Roy McBride /B. Pitt/, svádí boj se svým vnitřím já. Inu to máte tak. Když letíte do vesmíru na záchranou misi a pramení z toho i touha lásky ke svému paličatému otci. Padesátiletý režisér James Gray se trefil do černého, poněvadž tento dobrodružný epos vás rozemele doslova ze všech stran. Co si budeme povídat, nebudu vás dál napínat. Vemte nohy na ramena a užijte si Brada Pitta v senzační formě a poprvé ve vesmíru. ☝️👉📽 ()
Pokud víte něco o vesmíru – cokoliv – přijde vám tenhle film hystericky vtipný a nelogický. Nenudil jsem se ani chvilku, protože tvůrci pokaždé vytahli nějakou naprostou blbost. Nakonec to byl jen průměrný film o daddy issues, ale právě ta hysterie ho činí zábavným. 5 hvězd za grafiku a za (nechtěnou) zábavnost, 1 hvězda za všechno ostatní. ()
Nebudu lhát, dlouho to bylo mezi 3 a 4*. Osobně bych řekla, že hodnocení se u Vás bude lišit podle toho, co od filmu chcete. Já to vidím jako cestu do kosmonautovy duše, která vandruje v nádherných kulisách nekonečna a jako poselství, které jasně ukazuje, že hlavním nepřítelem všeho je lidstvo samo. ()
V druhé půlce filmu jsem přemýšlel, jestli je to horší nebo lepší než 2001 space odysea. Nakonec bych řekl že je to lepší než zmiňovaný film, asi hlavně kvůli tomu, že je o 26 minut kratší. ()
Křesťanské scifi je jak křesťanský metal, na povrchu slušné, ale v nitru neco chybi. ()
Moje třetí zkušenost s Jamesm Grayem a zároveň i třetí kroutění hlavou nad nešikovně realizováním super námětu s ještě suprovějším obsazením. Snad kdyby si ty filmy i sám nepsal, tak by z toho vznikl líp vybalancovaný film s pořádnou dějovou kostrou, jehož plusy by byly i jinde než jen v audiovizuální stránce. Co se nám ovšem dostává je taková prazvláštní kombinace Interstellaru s Apokalypsou, která si ovšem ani z jednoho nebere vůbec ponaučení. Místo toho Ad Astra jen tak levituje mezi filmem, který má co říct nabídnutím nekompomisně realistického obrazu ne tak daleké budoucnosti, a komerční ztrátou času, ve který si to jedna z největších hvězd Hollywoodu rozdá s vesmírnou opičkou. Opravdu se těším na Grayův film, který mě buď jenom nadchne, nebo jen naštve. Zatím se mu daří obojí naráz, což je svým způsobem taky působivý. ()
Včera kino.Čekal sem ,že film bude daleko lepší a ve výsledku filmu byl i kdy,,něco mi vtom filmu scházelo a já po včerejší premiéře si nemůžu vzpomenout .Film je o lidstvu a jednom zlomeném člověku.80% ()
Takové filmy mám rád. Krabice popcornu zůstala nedotčená, krásně jsem se bavil. ()
Asi Pittův nejhorší film. Celé mi to přišlo, jak ve filmu Prázdniny pana Beana, kde je ta scénka v kině, jak má Dafoe ten svůj nudný monolog. Tohle nesahá Marťanovi, Interstellaru nebo i ty blbosti Gravity ani na paty. Neskutečná nuda... ()
Tak teď si všichni vytáhneme omalovánky ze školky, svou sofistikovaně disproporční bublifukovou dýmku a budeme s přechytralým výrazem profesora z Bradavic hodnotit hollywoodský film z čistě fyzikózního hlediska, aano ? Mám převeliké překvapeni pro místní aspiranty na docenturu Matfyzu - ani zachovale mumifikovaná zadnice Sandry B. v Gravity se úplně nechovala dle speciální teorie relativity….Takže vrátíme-li se zpět k základní fyzikální veličině všech pohyblivých obrázků (Zábavnosti), splnil tento Pitózní filmek co měl. Bred se vydal na sebezpytující odyseu svého života a jeho komplikovaného vztahu k otci. Vesmír je jen velmi efektní kulisa ke všemu, co se v Bradovi odehrává. Mě se ta kulisa líbila, ačkoliv některé scény byly tak nějak chaoticky sestřihané. Jestli to byl zaměř nebo debilní produkce? Nevim… to nechám na místní akademii zhrzených studentů pomocných skol. Asi by to chtělo příště iMAX místo zaplivaného Cinemaplácku. Každopádně…jestli cekáte xerox Gravity a Interstellaru, tak asi nechoďte… ()
Tady vidim velký špatný. Každý podobný film se musí poprat s problémy na několika frontách. V první řadě by mělo u podobných spektáklů platit, že na place je přítomen alespoň jeden fyzik. Proč ale všechny ty filmy jedou, jedou, jedou... a pak se to pokazí. Gravitace, Marťan a teď tohle. Jenomže zatímco Gravitace přinesla alespoň něco nového a fakt se snažila a Marťan byl když nic jiného tak trochu vtipný, tady je naprosto o ničem děj, vizuální stránka i realističnost. Brad Pitt a Max Richter to fakt nezachrání. Přemýšlel jsem, jestli sem vypisovat všechny poznatky. Třeba jak realistické asi bude proletěl prstencem Neptunu jen ve skafandru. Ale zanechám tu jen to, co se ozvalo z řady expatů sedících za mnou v kině, hned jak naběhly titulky. "I am sorry guys..." ()
Nechápu vůbec to nadšení kolem, mně tento film přišel jako notně nezvládnutá ubohost. Grey si poprvé natočil sci-fi, jako kdyby byl úplně mimo a vůbec nevěděl, která bije. Hned začátek mi přišel divný – jak Pitt tupě deklamuje něco o svém duševním stavu – tyto psychologické testy působí naprosto nekompetentně – vše by přece odhalila UI rozborem údajů ze snímače. Dále si nedovedu představit, že v době, kdy do vesmíru hledí desítky let vesmírné dalekohledy z orbitálních satelitů, by najednou někdo stavěl ke stejnému účelu gigantickou věž z povrchu zemského – musela by být vysoká hodně před 500 km! To by snad udělal jen blb. Grey si asi někde přečetl něco o vesmírném výtahu, kterým se vědci nějaký čas zabývali od začátku 60. let (pak je to ale přešlo). Scénka s piráty na Měsíci mi přišla jako z brakového sešitového románku z první republiky. Chtělo se mi smát. Piráti na Měsíci? Taková pitomost! Nebo jak to vzal Pitt na Marsu zkratkou přes podzemní jezero a v posledních vteřinách svévolně nastoupil do již startující kosmické rakety, jako by to byl taxík, zastavující na světlech!? Dělá si z nás pan režisér legraci, nebo je duševně nemocný? Ani to „náhodné“ nasměrování ničivých vln z té šílené vzdálenosti od Neptunu přesně na Zemi mi nějak nesedí. A ta atomovka na konci? Jistě, Američané to milují, to je něco jako jejich tradice, ale já se nemůžu zbavit dojmu, zda to zařízení nešlo jen vypnut, nebo třeba změnit trajektorii té lodě, čímž by se to také zcela vyřešilo, případně jí udělit kolizní kurs k Neptunu. A no jo, já vím, výbuch je prostě výbuch! Škoda, že ten scénář neviděl někdo, kdo má v hlavě mozek. Nicméně hlavním rysem filmu je ubíjející nuda – režisér Grey by si už konečně měl přestat psát sám scénáře a začít se léčit Je to obrovské zklamání. I proto, že filmů z vesmíru je jako šafránu a za ty peníze raději mohlo vzniknout něco, na co by se dalo dívat. Mně z toho, pane Grey, nevychází víc než hodně „šedivý“ podprůměr. Divák nezajímající se o umělecké filmy by asi řekl, že jde o pokus o umělecký film, který hrubě nevyšel. ()
Ooooooo....že by film s psycho přesahem? :-) dííííky moc...zrovna nebyl zájem o sondu do pošramocený dušičky á la tatínek ho opustil a nemůže mít nikoho rád....na to se snad nemusí letět až k Neptunu...a lákat lidi na sci-fi. Krkolomná záležitost s odesláním zprávy tatíkovi byla celá divná, přes Měsíc na Mars, cestou střílečka a spoooousta dobrodružství, taky ho přepadli piráti na vozítkách :-)Bradův tatínek odletěl k Neptunu před 30ti lety na antihmotě, Brad se prcá na normální raketě, pokrok zřejmě zastavíš, ale jen v tomhle filmu. Slibně vypadající scénka s horor opicí, která kouše ruce a ksichty film příjemně oživila a kdyby tam Brad chytil nějakou nepříjemnou infekci a v amoku zničil celou zeměkouli, bylo by to ta správná cesta. Takhle se muselo další půlhoďku čekat než nešťastnou shodou okolností zlikviduje osádku dálkorakety a pak si změří tepovku a v klidu se vyspí, aby mohl další půlhodinu filosofovat s dědkem uplně vo hovně a ronit slzičky, což nepovede vůbec k ničemu. Náhle prozřel a zjistil, co doteď v životě dělal špatně a že vlastně lidi hrozně miluje, pak se zatočil na anténě, aby ho to šouplo přes Neptunův prstenec a jel domů, skok..a už ho tahaj ven z rakety, Brad se usmívá, je šťastnej a jde na rande. Jsem šťastná s ním, protože už můžu konečně vypadnout. Za to, že jsem oka nezamhouřila, můžu děkovat babě vedle, která 3/4 filmu požírala nejdřív nějakou smrdutou čínu, pak narvala obří popcorn a než konečně zašustila ubrouskama, kterýma se utírala zřejme úplně všude, prošla jsem si devíti kruhy pekla. Jedna hvězdička pro Brada, kterej je pořád kocour a ty vážný pohledy a slzy v očích mu jdou, druhá za počáteční scénu pádu z antény. ()
Přestože konec filmu byl předvídatelný, ba přímo očekávaný, na dějové gradaci to neubralo. Filosoficko- psychologický kontext filmu je zdůrazněn poněkud méně, ale to vůbec nevadí. Film je především space-opera , a to velmi krásná (alespoň na širokoúhlém kinoplátně !). A Brad Pitt opět nezklame. ()
!!!Obsahuje mírné spoilery!!! Už jsem viděl pár filmů, kde samotné dění na plátně/obrazovce nebylo tím podstatným, filmů, které měly nějaký druhý, a možná i třetí plán. Ale tohle je asi první případ, kde je ten „první plán“ ve své podstatě naprosto podružný a nedůležitý. Ad Astra by se dala natočit desítkami jiných (a výrazně levnějších) způsobů, třeba jako road movie osamělého chlápka za svým tatíkem, který má srub někde na Aljašce. A fungovalo by to naprosto stejně. Ad Astra je zkrátka sci-fi, které nemá ve své podstatě se sci-fi společného lautr nic. Nějakou dobu jsem si myslel, že cosi zajímavého vyplyne z toho „měřiče psychického stavu“, ale tento motiv se nijak nerozvine. Stejně jako žádný jiný. Na realističnost nebo, nedejhawkingu, vědeckost se tady fakt nehraje, proto se tu mohou dít všechny ty šílenosti, počínaje naháněčkou s měsíčními piráty, bitkou s paviány nebo vplížením se do startující rakety. Všechno tohle jsou jen více či méně akční epizodky, které mají symbolizovat toliko náhodné překážky, které musí Pitt na cestě k otci překonat. A vesmírný kabátek slouží jenom jako fešácký krycí nátěr a záminka k tomu, aby Hoytema mohl kouzlit se svou kamerou mezi planetami. Ad Astra je ve skutečnosti tematický spin-off „Ztraceného města Z“. Oba filmy se zabývají tím samým tématem, kdy muž-snílek zcela bezohledně opouští svou rodinu a vydává se do neznáma za jakousi chimérou, která je pro něj „větší než život“. Ale zatímco v předchozím filmu byl hlavním hrdinou právě on, tady se přesouvá pozornost na jeho syna a na to, jak ten se vyrovnává s odkazem a především absencí svého otce. A tady se konečně dostávám k tomu, co je na filmu zajímavé. Cesta někam k hranicím známého vesmíru je metaforou cesty do „srdce temnoty“ (trochu mě napadá podobnost s Apocalypse now!, ale to už možná jen tak blouzním) vlastního vědomí, kde se hrdina musí střetnout se svým otcem, či spíše jeho obrazem, tak, jak si ho vytvořil. A k tomu, aby se s ním vypořádal, ho musí nejdříve přijmout (obejmout), vyslechnout ho, odpustit mu a pak ho opustit. Respektive, ten otec ho pak opustí sám, protože už pro něj nebude důležitý. Ale dokud k této vnitřní očistě syn nepřistoupí, tak se s ním bude v nějaké podobě potýkat neustále a bude pořád žít v jeho stínu (ať už skutečném, či domnělém), opakovat jeho „chyby“ atd. Snažil jsem se nečíst jiné pohledy a recenze, ale z těch pár letmo zhlédnutých ohlasů na csfd jsem zaznamenal, že někteří filmu vyčítají přílišnou doslovnost a vodění za ručičku. To je ale podle mě tvůrčí záměr – Gray nechce být „chytrý“, tohle je jeho osobní vyznání, nebo spíš zpověď, jak se s tím vypořádal on. Proto voiceoverem popisuje své pocity a své vnitřní stavy, proto je to všechno tak jasně dořečené a viditelné. Ponita nemá být skrytá, ale zcela očividná. V této souvislosti by mě docela zajímal jeho osobní život a samozřejmě vztah k otci, protože tohle téma je pro něj zjevně naprosto stěžejní, a určitě k němu nepřišel jenom tak, že si přečetl nějakou zajímavou knížku. Nebyl jsem nadšen, ani otráven, ale z hlediska konceptu je Ad Astra asi nejzajímavější film, který jsem viděl za... Ale pokud na to někdo chce jít jako na velkou a „inteligentní“ sci-fi, tak bych byl hodně, hodně opatrný. 73 % () (méně) (více)
Velkolepá vesmírná pouť (Odysea asi spíš ne), která svým poklidným vypravěčským stylem a tempem krásně ukazuje, jaké to je hledat něco ve vesmíru. O to hůř, když tam hledáte sami sebe. Brad Pitt naprosto geniální, ten člověk tento rok podává opravdu svou nejlepší formu. Tento audiovizuální zážitek vesmírných rozměrů vám ukáže útrapy lidské existence, pokud tedy budete chtít a nebudete se mu bránit. ()
Už dlouho jsem se takhle nenudil. Ženám asi bude vyhovovat, že se mohou tak 80% stopáže dívat na detail Bradova obličeje, ale mi na tom vůbec nic zajímavého nepřijde. Děj skoro nulový, protivná všudypřítomná hudba, pomalé, často totálně přitažené za uši. A především vleklá nuda jako prase. Jedna hvězda za vizuál, zbytek odpad. ()
Podľa priemerného hodnotenia na ČSFD, je Ad Astra najslabší film, na ktorý som tento rok bola v kine. No napriek všetkým negatívnym ohlasom a názorom je to film, ktorý som si úplne najviac užila. Možno to bolo tým, že som nečakala nejakú nadupanú akčnú šialenosť. Čakala som komornú osobnú drámu v prostredí skľučujúceho vesmíru a to som aj dostala. 4* ()
Reklama