Tvůrci:
Robia RashidHudba:
Dan RomerHrají:
Jennifer Jason Leigh, Michael Rapaport, Keir Gilchrist, Jenna Boyd, Brigette Lundy-Paine, Amy Okuda, Raúl Castillo, Megan Easton, Tina Grimm (více)VOD (1)
Série(4) / Epizody(38)
Obsahy(2)
Když se autistický teenager rozhodne najít si přítelkyni, jeho snaha o větší nezávislost přivede celou rodinu na cestu za sebepoznáním. (Netflix)
Videa (5)
Recenze (65)
Přesně ten typ dramedy seriálu, který mám rád. Příjemná feel-good atmosféra, kde se humor střetává s ne vždy až tak veselými životními situacemi. U moderních seriálů mám občas pocit, jako kdyby mě jejich témata už trochu míjela, ale Atypical si na nic nehraje. Je to mile a chytře napsané - rodinné, nenucené a ze života. Ve druhé polovině seriálu jsem měl pocit, že šel autismus trochu do pozadí (což i dává smysl) a hlavní slovo dostala Casey a její hledání vlastní identity a životních cílů. A tady je seriál dokonalou ukázkou toho, jak by se k LGBT tématice, která tu správně vlastně ani není LGBT tématikou, mělo přistupovat - s respektem, neutrálně, bez škatulkování a trapných stereotypů. Kde si v první sérii pro sebe seriál kradla Jennifer Jason Leigh v roli úžasné mámy, ve zbytku jasně seriál táhne právě Brigette Lundy-Paine v roli neméně úžasné ségry Casey. Ale i vedlejší postavy jsou prokresleny dost zevrubně, jejich silné stránky, ale i slabosti a dost rychle jsem si je, zejména pro svou lidskost, oblíbil. A o to hůře po 4 relativně krátkých, ale obsahově nabitých, sériích opouštěl. ()
1. SÉRIE (85 %): Fajn feel-good oddychovka, která nejspíš neudělá díru do světa, ale fandy dramedií milující různá životní moudra třeba i o tučňácích (takže mě) minimálně velmi potěší a pohladí po duši. Sice je psychologie postav trochu zjednodušená, ale jinak je to nesmírně příjemná podívaná. Zatím hodně, hodně pěkné čtyři hvězdy. // 2. SÉRIE (90 %): Myslím, že lehký posun už je znát i v psychologii postav, takže já jsem nadšenej zas o chlup víc a rád zvedám na plný počet hvězdiček. Jako celek se mi to opravdu moc líbilo - má to takovej ten správňáckej nadhled a člověk se u každého dílu zamyslí i zasměje. // 3. SÉRIE (95 %): Nevím, jestli Atypical opravdu čím dál víc "zraje" nebo ho mám prostě jen čím dál víc raději, nicméně 3. řada mi přišla prostě zase o něco víc konzistentní. A dokonce i více postav zde dostává svůj zasloužený prostor (třeba taková Paige mě tentokrát opravdu bavila). Prostě bravurně vyvážená dramedie (vtipná i dojemná) a zatím naprosto jednoznačně můj oblíbený seriál od Netflixu. // 4. SÉRIE (85 %): Sice finálová čtvrtá řada není "vrcholem seriálu", ale rozhodně se za sebe nemusí stydět a bylo to milé důstojné zakončení - hlavně úplně závěrečné díly. Atypical tak u mě zatím stále drží titul "nejlepší Netlix seriál", a tak čtyři a půl hvězdy mile rád zaokrouhluji nahoru. :) ()
Po delší době americký seriál, který mi nepřijde jako ztráta času. A kupodivu s ním přichází opět Netflix. Postavy a dialogy jsou rozhodně zajímavé a dobře se na to kouká. V Samovi občas vidím trochu rysy Sheldona a v jeho ségře zase ségru Dextera. Tím ale nechci říct, že by je kopírovali, obě postavy jsou originální a věřím, že si k nim najdu v dalších sériích ještě bližší vztah. //// Po zhlédnutí druhé série zvedám hodnocení na plný počet. ()
Jak divné vlastně jsou všechny ty věci, které normálně děláme, pravidla kterými se řídíme a způsob jakým komunikujeme s lidmi ? Vlastně to nejsou divné věci, než se nad nimi člověk zamyslí trochu z jiného úhlu pohledu...----"What do I have to do to get you to go to the dance? " "Ask them to turn off the music, so that it was silent, that would be nice." "A dance without music would be a dance without people." "That sounds pretty good too."---- ()
Chápu, že mnoha lidem lidem tento seriál připadá zábavný, ale není možné na něj spoléhat jako na dobrou autistickou reprezentaci. Cílem totiž není šíření povědomí o autismu ani nabídnout lidem ve spektru něco, s čím by se ztotožnili, cílem je, aby se co nejširší publikum pobavilo nad lidmi, kteří jsou v něčem jiní. Je to seriál, který vytvořili neurotypici pro neurotypiky. Tvůrci se radili s psychology a rodiči autistických dětí, ale samotní lidé na spektru se na něm prakticky nepodíleli a dokonce i hlavní postavu hraje neurotypik. Sam spíše než jako člověk působí jen jako slepenec stereotypů. Bylo by třeba tyto stereotypy spíš bořit, než se k nim neustále vracet. Někteří lidé se shodují, že věrnější zobrazení autismu vidí spíš v Casey a Else. Seriál neukazuje Samův svět, jeho prožívání a jeho těžkosti, ale spíše to, jaké problémy přináší Samův autismus lidem kolem něj. ()
Galerie (338)
Zajímavosti (1)
- Seriál byl nominován na cenu Satellite Awards v kategorii „Nejlepší hudební nebo komediální seriál“. (honzik10)
Reklama