Režie:
Goran RadovanovičScénář:
Goran RadovanovičHudba:
Eleni KaraindrouHrají:
Nebojša Glogovac, Anica Dobra, Meto Jovanovski, Qun Lajçi, Nenad Jezdič, Goran Radaković, Radomir NikolicVOD (1)
Obsahy(1)
Píše sa rok 2004. Uplynulo päť rokov od konca vojny, ktorá rozdelila Kosovo na dve časti. Uprostred albánskych hôr žije v maličkej dedinke, ktorú už všetci Srbi opustili, malý Nenad (Nebojsa Glogovac) očakáva príchod svojej sestry Milici (Anica Dobra) z Belehradu, aby spolu pochovali ich nebohého otca. Zatiaľ čo na druhej strane enklávy prebieha moslimská svadba, malý Nenad, ktorý nemá žiadnych priateľov, sa rozhodne, že svoju situáciu zmení, a i napriek hroziacemu nebezpečenstvu sa začne kamarátiť s moslimskými rovesníkmi. (sochoking)
(více)Videa (1)
Recenze (13)
Podle Wikipedie je enkláva "cizí území nebo jeho část, které je zcela obklopené územím vlastního státu". Film byl natočen v roce 2015, děj se odehrává v roce 2004, válka v Kosovu skončila 11. června 1999. Goran Radovanovič svým pěkným, byť beznadějným příběhem nám nazančil, jak takový život v enklávě mohl vypadat. Jak vypadá teď? Několik pro-srbských serverů bylo zrušeno, takže ta slavná internetovská data... Tady je ale výhybka, přesuňme se raději od neuchopitelných srbských enkláv k samotným hrdinům 2. Světové války, k Srbům, a potažmo k národním či národnostních státům, k "jedné řeči". Principem práva národů na sebeurčení je mohutnost onoho národa (v Kosovu se zvýšil počet Albánců během padesátil let před "incidentem" 3x, kdyby nedošlo k vypovězení Němců, bylo by nynější Česko menší než Slovensko). Nejsou potom "entické čistky" pouhou přípravou na národní stát? Pozn. 1: Já sám nejsem příznivce tohoto typu státu, ale obávám se, že Rakousko na jedné straně a bolševické Rusko na druhé, byly jen neúspěšným experimentem vícenárodnostního státu. A EU? - to se ještě uvidí, co je to za soustátí! Pozn. 2: I Radovanovič komponuje svůj příběh do současného srbského pohřbu a albánské veselky. ()
Sonda do života několika srbských obyvatel, žijících na území muslimského Kosova, pohledem desetiletého chlapce Nenada. Je pět let po skončení války v Kosovu, ale nevraživost mezi Albánci a Srby je stále všudepřítomná. Režisér a scénárista v jedné osobě Goran Radovanovič zasadil do příběhu současně probíhající významné události zdejších obyvatel - albánskou svatbu a srbský pohřeb - které chlapci z obou stran prožívají po svém. Velice autenticky působící snímek s dobrými výkony dětských herců, ale až příliš pomalý a jednotvárný děj. 60 %. ()
Zaujímavý snímok a snaha o akúsi sondu do dedinky kdesi na kosovsko-srbskom pohraničí. Musím uznať, že to pôsobilo veľmi naturalisticky, čo bola snáď najväčšia prednosť celého tohto filmu. Navyše, celý kontrast dvoch znepriatelených národov prostredníctvom očí detí do toho vnieslo ešte väčšiu esenciu zážitku. Takže z tohto pohľadu by som film hodnotil skutočne nadpriemerne. Avšak, tá jednostranná interpretácia, ktorá vykresľovala srbské etnikum až príliš idealisticky, zatiaľ čo kosovské etnikum ako stelesnené zlo, to bol na môj vkus trochu extrém. Nie je všetko zas až také čiernobiele - na oboch stranách barikád sú podľa mňa aj dobrí, ale aj zlí ľudia. No a práve tento fakt trochu ubral na mojom subjektívnom celkovom dojme. ()
"Viděl jsem hrůzy... jen samé hrůzy. Nemáte právo nazývat mě vrahem. Máte právo mě zabít. Máte právo to udělat... Ale nemáte právo mě soudit. Je nemožné slovy popsat, co je hrůza. Hrůza... Hrůza má tvář... a vy se musíte stát přítelem hrůzy. Hrůza a morální teror jsou vaši přátelé. A když ne, pak jsou vašimi obávanými nepřáteli. To jsou praví nepřátelé!"...(Apocalypse Now 1979) ()
Film o tom, ako sa malý srbský chlapec pokúsi kamarádiť s muslimskými chlapcami jeho veku uprostred albánskych hôr, kde už skapal pes a všetci, čo mali rozum, dávno odprášili do Belehradu za lepším životom, lebo od konca vojny uplynulo už päť rokov. Film je veľmi pekne nakrútený a rýchlo plynie, až ma naozaj mrzí, že mu nemôžem streliť štyri hviezdy. Počítam, že scenárista mal mäkké srdce asi... ()
Reklama