Scénář:
Kazujuki FudejasuKamera:
Kazumasa SomeyaHudba:
Ken'ičiró SuehiroHrají:
Inori Minase, Jurika Kubo, Kotono Micuiši, Motomu Kijokawa, Kana Hanazawa, Júki Kadži, Akira Išida, Konomi Kohara, Tomori Kusunoki, Šinnosuke Ogami (více)Epizody(12)
-
Hoshizora / Sensou (E01)
-
Furo / Nikki / Sentaku (E02)
-
Souguu / Toshi / Gaitou (E03)
-
Shashin / Jiin (E04)
-
Juukyo / Hirune / Amaoto (E05)
-
Koshou / Gijutsu / Ririku (E06)
-
Meiro / Chouri (E07)
-
Kioku / Rasen / Gekkou (E08)
-
Gijutsu / Suisou / Seimei (E09)
-
Densha / Hachou / Hokaku (E10)
-
Bunka / Hakai / Kako (E11)
-
Setsuzoku / Nakama (E12)
Obsahy(2)
Lidstvo vymřelo a jediní, kteří dle všeho přežili, jsou dívky Yuuri a Chito. Den co den bezcílně projíždějí svým Kettenkradem zpuštošenou krajinou původního světa a prohledávají ruiny zničených měst, snažíc se naleznout potřebnou potravu a palivo. I když se zdá být jejich život naprosto beznadějný, stále mají jednu druhou a společnými silami se v tomto světě plném prázdnoty snaží bojovat proti nepříznivému osudu. (Scalpelexis)
(více)Videa (3)
Recenze (10)
[Shlédnuty 2 epizody, drop] Šílená nuda. Navozuje to dojem právě skončeného Made in Abyss díky podobně namodelovaným postavám, depresivně ponurým světem, loudavým tempem a tématem přežití v tuze těžkých podmínkách. Všechny tyto srovnatelné aspekty tu jsou ale oproti výše zmíněnému titulu o mnoho úrovní slabší: Chování postav má navozovat roztomilou hloupost (scéna s puškou je bídná až idiotská), což mi stejně jako jejich kresba vůbec, ale vůbec nevoní. Prostředí je zatím prázdný (což se může změnit) a děj, který klopýtá kolem nezábavných drobných činností postav, je nezáživný (Slice musí nabízet víc a neomlouvat svou prázdnotu jen tím, že je to slice). Po prvním dílu hodně obtížné soudit, ale aktuálně špatný, špatný, špatný. A po druhém už konec, protože všechno z prvního se zopakovalo, jen jako bonus se přidala jistá dávka nelogičností (Co takhle si udělat na motorce přístřešek? Anebo topení od motoru, čímz by se vyřešilo jak vyhřívání tak nabírání vody skrz roztátý sníh?) a blonďatá dáma je "blonďatá" přespříliš. ()
Tam, kde jeden vidí jen nudu a hloupost, může někdo jiný vidět nádherné poetické dílo plné životních mouder. Ve scéně, která jednomu může přijít bídná až idiotská může někdo jiný vidět krásnou paralelu na boj o přežití a odnést si drobné poučení, že za určitých předpokladů může být "člověk člověku vlkem" a je jedno jak blízcí si jste. A takových zajímavých okamžiků, které mi říkali mnohé a které dráždili mojí mysl, představivost i vnímání zde byla spousta. Navíc jsou zde i minimálně tři části (sympfonie deště, svit měsíce, robot a ryba), které považuji za naprosto úžasné a při kterých jsem byl na vrcholu blaha, jak moc krásné, hluboké a silné mi přišli. Dozvěděl jsem se, že krása se dá najít i v obyčejných věcech, zjistil jsem co je to soucit a jaká je cena života, poučil jsem se, že člověk by se neměl nikdy vzdávat a mnoho dalšího a to vše podávané velmi sympaticky, srozumitelně a mile. Podíl na tom mají obě hlavní hrdinky, na kterých je vše vystavěné, kdy zde máme blonďatou Yuu, která může působit jako hloupá holka, ale je to spíš taková ta dětská naivita, která skvěle kontrastuje s Chi a její zvídavostí. Hodně je to postavené na dialozích, kdy se hlavní hrdinky baví o důležitých i triviálních věcech a vždy se dostávají k zajímavým poznatkům, někdy hloupým, jindy originálním závěrům a vždy nechávají prostor pro diváka, aby si spoustu věcí domyslel, našel si svou vlastní odpověď. Představivost je zde pokoušena pravidelně, vždyť celý seriál toho ze začátku příliš neřekne, jen nás uvede do toho, že dvě dívky putují zničeným světem a hledají zásoby. Jaký je jejich cíl, co přesně se stalo se společností - tohle vám odhalí vlastně až v samém závěru, ale většinu času vás prostě nechají abyste přemýšleli, vnímali prázdnotu okolního světa a zároveň sledovali snahu o přežití hlavních hrdinek, jejich každodenní starosti. To jak to mezi sebou kontrastuje a fakt, že i ty nejveselejší okamžiky působí pořád tak nějak hořkosladce byly dalším příjemným aspektem tohoto anime. Animace se mi líbila, opět to byl krásný kontrast roztomilých postav a šedého prázdného prostředí, které na mě skvěle působilo. Hudba byla skvělá, líbil se mi opening i ending, stejně tak jsem i ocenil, když u jedné vážnější části veselý opening vynechali. Navíc hudba, která dotvářela atmosféru během jednotlivých dílů byla prostě skvostná, nešla nevnímat a výborně se hodila. Zkrátka práce s atmosférou a emocemi je zde zvládnuta na výbornou - alespoň na mě to perfektně zabíralo. Když si to shrnu, tak když si odmyslím všechna pokračování a vezmu čistě nové kousky, tak i pro mě je tohle "anime of the season", ale je mi jasné, že se na tom se spoustou lidí neshodnu, protože tohle není o příběhu, ale spíš o emocích, tohle není o rozumu, ale spíš o představivosti a hlavním aspektem tady prostě je, že někdy není důležitý cíl, ale cesta... 9,5/10 ()
Pokud bych to měl krátce shrnout, bylo by to asi "jak dva bloby na Kettenkradu předfilozofovaly Kino no Tabi (2017)"... ale už beze srandy, během prvních dvou epizod to sice trochu drhlo, ale nakonec se z toho vyklubalo vysoce atmosférické dílo, které vůbec není hloupé a výborně kombinuje depresivní svět, poetiku a roztomilost, navíc to člověku zůstane v hlavě - a to je víc, než dokázala většina zbytku sezóny. Navíc to i dobře vypadá a zní, opening a ending kontrastují celý ten zbytek (ending je v tomto případě můj oblíbenější) a celkově jde nakonec o překvapení. 9+/10, pro delší komentář je tu Jeoffrey. ()
Anime Shoujo Shuumatsu Ryokou známé také jako "Girls' Last Tour", je pozoruhodným příspěvkem do žánru post-apokalyptického anime. Toto dílo kombinuje melancholickou atmosféru s nečekaným pocitem lehkosti a naděje, což je v žánru, který se často soustředí na temnější aspekty lidské existence, poměrně neobvyklé. V seriálu odehrává dvě mladé dívky Chi a Yuu, které putují napříč rozlehlou a pustou krajinou, která zbyla ze světa po apokalypse. Přestože jsou podmínky jejich cesty drsné a často zoufalé, jejich vztah a vzájemná podpora dodávají příběhu jemný nádech optimismu. Animace je jednoduchá, ale účinná s důrazem na rozsáhlé, opuštěné scenérie, které zdůrazňují osamělost a izolaci hlavních postav. Zvukový design je také pozoruhodný, s tichými, meditativními soundtracky, které dokonale doplňují vizuální stránku. Shoujo Shuumatsu Ryokou je unikátní díky své schopnosti spojit těžké téma s nevinností a lehkostí, což vytváří zvláštní, ale přitažlivý kontrast. Tento seriál je ideální pro diváky, kteří hledají něco méně tradičního v žánru post-apokalyptického anime, a nabízí hluboký pohled na lidskou přirozenost a odolnost. ()
Ve čtvrtém tisíciletí z lidstva nezbylo nic, než rozpadající se ruiny mega velkých měst plných dosluhujících, ale stále aktivních strojů. V tom dvě mladí dívky putují s cílem jen žít dál, hledající jídlo a pohonné hmoty pro dvou pásovou tříkolku. Během cesty hlavně debatují o věcech pro nás běžných jako co je čokoláda a podobně. Pro nynější svět věci dávno zapomenuté. Konec je takový více science fiction s podivnými bytostmi přinášejícími zánik světa. Pomalé tempo. Spíš se divím, že se postavy z toho světa nezblázní. ()
Galerie (25)
Photo © Sentai Filmworks
![Šódžo šúmacu rjokó - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/314/162314465_ee7f44.jpg)
Reklama