Obsahy(1)
Zaměstnanec pohřebního ústavu Pleticha telefonuje svému nadřízenému. Přeslechne, že má koupit svatební dar a dopravit jej šéfově příbuzné. Na udanou adresu se proto vypraví zorganizovat pohřeb. Když se omyl vysvětlí, Pleticha na oplátku za pohoštění předvede svatebním hostům tance a písně různých národů. Jeden z hostů, dědeček Boleslav Hnipírdo, zažil při cestě do Prahy srážku vlaků u Vrňan. Protože se mu nic nestalo, nechce ani žádat bolestné. Pleticha toho využije a se zavázanou nohou se vypraví na ředitelství drah. Vydává se za Hnipírda a je ohledně své cesty podrobně vyslýchán. Díky své užvaněnosti na sebe mimo jiné prozradí, že naskočil do jedoucího vlaku, jel na černo, plival na okno a utrhl záchrannou brzdu... (ČSFD)
(více)Recenze (102)
Pominu fakt, že film je vlastně jakýmsi chatrným dějem poslepovaný sled skečů, které mají ukázat komediální talent Burianův. Ten je bezpochyby na plátně přítomen, obzvláště ve scénce napodobování různých jazyků, žel jsou tam i scény slabší. Nejslabší chvíle však přicházejí, když Burian plátno opouští. Příslušné pasáže slouží pouze a jen jako lepidlo, lépe do nich nesahat. ()
Taková staročeská lepenice, kterou ovšem do nadprůměru vytahuje několik solitérních čísel Vlasty Buriana. Ve svém výstupu par excellence paroduje velmi zručně dikci a styl hned několika jazyků (jeho německé číslo v mnohém předjímá styl Charlieho Chaplina v Diktátorovi), závěrečná dlouhá absurdní scéna z inspektoriátu železnic patří do zlatého fondu našeho geniálního blba (nebo blbého génia?). ()
Je to poněkud zvláštní film. Snadno ho rozdělíme na dvě poloviny. V první části tropí Burian povyk na svatbě, kde zpívá legrační písničky a zoufale hledá nebožtíka. V druhé části vymáhá odškodné a předstírá, že byl vážně zraněn při srážce dvou vlaků u Vrňan. Jak tu již někdo trefně poznamenal, jedná se spíše o sled skečů. Něco je výborné, něco zdlouhavé a něco poněkud nudí. I tak se ale jedná o slušnou zábavu. ()
Není to klasický film, i když podle nosiče (filmový pás) by se to možná mohlo zdát. Jsou to dvě delší scénky ze dvou divadelních her a jako takové je nutno je brát. Zbytek filmu je tam čistě jako vata. Za zaznamenání kromě Vlasty Buriana tam stojí snad jenom režisér smrtelně vážných filmů Josef Rovenský jako skutečný Boleslav Hnipírdo a Růžena Šlemrová jako nevěsta(!). ()
První čásť na svatbě je docela dost nudná a ani Vlasta Burian se v ní nějak moc nepředvede. No jo, tak to předváděni národu možná trošíčku vtipné bylo, ale jinak nic moc. Ta druhá čásť ve které se Burian od drách dožaduje odškodnení naštěstí film trochu vylepšuje a příjdou v ní i nějáké poměrně vtipné diialogy. Ale můj dojem z Funebráka je takový nějáký. Já vím že v roce 1932 musel bejt pro všechny děsná bžunda když si Vlasta Burian například neustále plete telofoní číslo, ale dneska už je na tom vidět ten zub času. Některé Vlastovy komedie jsou určitě výbornou zábavou ještě dnes (jako třeba Antoním Špelec ostrostřelec) ale na tadytu za pár dní určitě zapomenu. A upřímně docela rád. Komentář který mi mluví z duše: N.Strauber ()
Galerie (2)
Zajímavosti (17)
- Plaeticha (Vlasta Burian) povie pri spisovaní protokolu, že dve stanice za Bechyní sa to zrazilo. Keďže zrážka sa mala odohrať pri Vrňanoch, nie je to možné. Medzi týmito dvomi miestami je vzdialenosť vyše 150 kilometrov. (Raccoon.city)
- Vlasta Burian (Pleticha) povie inšpektorovi dráh pre zrážky Jahnovi (Jan Richter), že sa narodil na parníku Ferdinand I. Dobrotivý. Tento parník v skutočnosti existoval. Bol vyrobený v roku 1891, presne v tom roku, keď sa narodil Vlasta Burian. Ferdinand I. Dobrotivý musel byť premenovaný po vzniku Československa na Štěchovice, ale vzhľadom na to, že ho stále sprevádzali najrôznejšie problémy, bol v roku 1937 zošrotovaný. (Raccoon.city)
- Výrobu filmu začala pripravovať spoločnosť Fortunafilm. Elektafilm sa ale rozhodol jeho výrobu prevziať a vyplatil Fortunafilmu odstupné vo výške 10 000 korún. [Zdroj] (Raccoon.city)
Reklama