Režie:
John LandisScénář:
John LandisKamera:
Robert PaynterHudba:
Elmer BernsteinHrají:
David Naughton, Jenny Agutter, Griffin Dunne, Rik Mayall, Frank Oz, John Woodvine, Sydney Bromley, Lila Kaye, Alan Ford, John Landis, Vic Armstrong, John Altman (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Dva američtí přátelé putují po Británii, ovšem zabloudí a ocitnou se uprostřed rašeliniště. Zničehonic je napadne podivné zvíře, jednoho zabije a druhého zraní. Přeživší kamarád se probouzí v nemocnici, pronásledován hrozivými sny a halucinacemi, ve kterých ho jeho mrtvý kamarád děsí sdělením, že v sobě nese prokletí vlkodlaka...
Dva američtí vysokoškoláci, David a Jack, putují po Británii. Jednoho dne však zabloudí a ocitnou se uprostřed rašeliniště. Zničehonic je napadne podivné zvíře, Jacka zabije a Davida zraní. David se probouzí v nemocnici, kde se o něj stará doktor Hirsch a krásná sestra. Pacienta pronásledují příšerné sny, ve kterých ho vždy navštíví jeho mrtvý, rozkládající se kamarád Jack a šílený pes, který útočí na Londýn. David přežil, ovšem díky kletbě se vždy při úplňku sám promění v děsivé monstrum...
(Cinemax)
Videa (2)
Recenze (192)
"Královna Alžběta je chlap a princ Charles je teplouš!" Horor, nebo komedie? A není to jedno? Po úvodu z anglického vidlákova - jako vystřiženém z Peckinpahových Strašáků - sledujeme počínání jednoho obyčejného Američana, kterému se jen tak mimochodem zjevuje jeho mrtvý kámoš a který se za úplňku mění ve vlkodlaka. K tomu přidejte i parádní efekty ve stylu Věci a Mouchy, vtipné vedlejší postavy a dobrou atmosféru a mimořádný horor je na světě. P.S. Probuzení v zoo je scéna jako ze života. ()
10x dražší než kolega The Howling (1981), ale pro mě lehce horší. A vůbec nejde o příběh. Ten je uspokojivý, nekouká se na něj úplně špatně. Nejde vůbec také o masky. I když přeměna z člověka na vlkodlaka byla pro mě daleko lepší a působivější v The Howling (1981), tak zde je namaskovaný roztrhaný Jack parádní a i na ostatních je vidět kus dobré práce. Hlavní aspekt, který mi zde nejvíce chybí, je absence atmosféry. I když beru v potaz komediální stránku, tak atmosféra je až na nulové hranici a tak je člověku pak tak nějak jedno, že vlkodlak běhá a vraždí po Londýně a i final scénu bere bez větších emocí. Což je podle mě škoda. ()
Musím uznat, že je to opravdu zábavná podívaná, při které jsem se ani nenudil a o to přece jde, ne? Vlkodlak se opravdu povedl a dnes už legendární proměna se taky povedla. Celý film je prošpikován takovým stylem humoru, který mi sedí. Čtyři hvězdičky se možná budou zdát někomu až moc, ale já jsem si ten film užil a rozhodně ho považuji za nadprůměr mezi vlkodlačími filmy, i když je to trochu komedie. ()
Americký režisér John Landis utkvěl v paměti hned z několika důvodů- Byl režisérem snímků jako Cesta do Ameriky, Bratři Bluesovi, Záměna, klipu Michaela Jacksona Thriller nebo právě snímku Americký vlkodlak v Londýně. Právě kvůli tomuto snímku byl Landis najat jako režisér klipu Thriller, protože Michael Jackson miloval právě tento snímek a zvolil si Landise jako ideálního filmaře, který by se měl jednoho z nejvýznamnějších videoklipů historie ujmout. A dává do jisté míry smysl, že právě tak těžce uchopitelná figura jako byl Michael Jackson milovala právě takto těžce uchopitelný snímek, který se dodnes stává terčem rozpolcených hodnocení a má zároveň spoustu fanoušků i lidí, kteří po jeho zhlédnutí víceméně kroutili hlavou. Jenomže Americký vlkodlak v Londýně je rozhodnopádně snímek, který si své uznání přeci jen zaslouží. Najdete jen málo snímků, kteří by zvládli tak mistrovsky balancovat mezi hororovou atmosférou/napětím, humornými momenty nebo vyloženě brutálními/gorovými momenty. Americký vlkodlak v Londýně je ukázkou černé komedie, která skutečně dokáže balancovat mezi žánrem komedií a hororu a fungovat velmi solidně v obou rovinách. U Amerického vlkodlaka v Londýně vlastně nezáleží na tom, zda ho berete jako parodickou komedii nebo atmosférický horor, obě polohy se totiž v tomhle filmu navzájem doplňují a i když hrozí, že v případě použití těchto dvou žánrů to jednoduše nebude fungovat, v případě Amerického vlkodlaka v Londýně tohle nehrozí. Scenárista a režisér John Landis nenatočil vrcholný film hororového žánru, to balancování mezi dvěma na první pohled těžce kombinovanými žánry možná nefunguje zase tak výborně a především je pravdou, že se tento film tak trochu ztratil mezi povedenějšími a více atmosférickými filmy své éry, pořád jde ale o film, který v roce 1981 dokázal, že se dá s vlkodlakem v hlavní roli pracovat víceméně inovativně a že Landis krom komediálních stránek dokáže skutečně vypracovat i tu hororovou atmosféru. Z ústředních herců jako David Naughton, Jenny Agutter nebo Griffin Dune se nikdy nestali hvězdy a má to svůj důvod, protože Americký vlkodlak v Londýně není proslulý zrovna kdovíjak strhujícími hereckými výkony a ty herci mají bezpochyby své rezervy. Jenomže zrovna Americký vlkodlak v Londýně je film, kterému jeho tak trochu nevýrazné herce snadno odpustíte, právě už kvůli tomu, že se Landis skutečně předvede jako filmař, který má budování atmosféru v malíku a dokáže představit skutečně pamětihodné momenty, které navíc dokážou překvapivě skutečně nahnat husí kůži. Celé ty sekvence fungují i díky výborným maskám, které právem filmu vynesli výhru za Oscara. Ten film je ryzí ukázka 80. let a v tom tkví jeho kouzlo. Dá se polemizovat nad tím, že film zestárl, přesto všechno ale dodnes neztratil fakt, že je skutečně perfektně atmosférický budovaný, má působivé (a skutečně děsivé) sekvence a skutečně se mu daří budovat ty dva strašně obtížné sloučitelné žánry. Landis navíc na tohle strašně banální téma zvládl napsat strašně vlastně dost chytrý scénář a s celým tématem ohledně vlkodlaků se tu pracuje zajímavěji než by člověk vlastně byl schopný čekat. Ten film je možná přece jen tak trochu promarněná příležitost své doby a některé jeho aspekty nejsou výrazně dokonalé, ten film ale pořád funguje i po letech a je prostě filmem své doby, který je navíc neskutečně zábavný. Landis dokázal, že má krom humoru v malíku i hororovou atmosféru, herci neurazí, masky jsou perfektní a málokterý vlkodlak byl v historii kinematografie tak cool jako ten titulní právě v Americkém vlkodlaku v Londýně. Dohromady to stránce kladům filmu dává více než dost a jedna věc je prostě jasná: Bezpochyby je to minimálně jeden z nejvýraznějších hororů všech dob. A ne ve špatném slova smyslu........ () (méně) (více)
Tak tohle je velká paráda!! Na svou dobu trikově namakanej snímek. Vlastně co to povídám na svou dobu, i v dnešní době strčí celou počítačovou animaci do kapsy. Překrásná práce maskéra Ricka Barkera byla oceněna zlatou soškou. Takovou přeměnu ve vlkodlaka jsem dosud neviděl. Mechanické efekty, nemrtví, přízraky ve snech Davidovi se zjevující - špička!! Skloubení hororu a komedie funguje lehce a plynule, z každého žánru John Landis ždímá jen to nejlepší. Humor má grády a hororové scény jsou čistokrevná hrůza. Scéna v metru je esence hororu jako takového. Krvelačné běsnění vlkodlaka je sakramentsky nasrané a jeho vizáž a řev nažene husí kůži i čtyřicátníkovi. Závěrečný poprask před porno kinem je solidní gorefest. Opravdu jsem mile překvapen, jakou ucelenou souhru hororu versus komedie film drží. Řekl bych, že Americký vlkodlak v Londýně je top filmem ve svém oboru. V nové remasterované verzi a v DTS HD master zvuku je to absolutní pošušňáníčko. Škoda, že se John Landis hororovému žánru nevěnoval pořádně. ()
Galerie (75)
Zajímavosti (32)
- Všechny písně použité ve filmu mají v názvu slovo "Moon" (měsíc). (FilmFan24)
- Humphrey Bogart se ve filmu objeví na dvou plakátech v Alexově bytě. Plakát k filmu Casablanca je v obývacím pokoji a černobílá Bogartova fotografie je v na zdi kuchyni. (FilmFan24)
- Na konci závěrečných titulků je blahopřání ke sňatku princezny Diany a prince Charlese : Lycanthrope Films Limited wishes to extend its heartfelt congratulions to lady Diana Spencer and His Royal Highness the Prince of Wales on the occasion of their marriage - July 29th 1981. (mahler)
Reklama