Režie:
David LeanScénář:
Robert BoltKamera:
Freddie YoungHudba:
Maurice JarreHrají:
Robert Mitchum, Trevor Howard, John Mills, Leo McKern, Sarah Miles, Barry Foster, Christopher Jones, Marie Kean, Evin Crowley, Barry Jackson, Gerald Sim (více)Obsahy(2)
Drama zapovězené lásky v době irského povstání proti Britům. Film Davida Leana vypráví příběh nešťastné Rosy Ryanové, dcery hostinského v malé rybářské vesnici na pobřeží Irska. V Evropě zuří první světová válka, ale život v tomto zapadlém koutě světa určuje chudoba, katolická víra a nenávist vůči Britům. Rosy, jíž by otec nejraději snesl modré z nebe, se zamiluje do ovdovělého učitele Charlese Shaughnessyho. A i když Charles zpočátku váhá, vědom si značného věkového rozdílu, nakonec podlehne stejnému citu a koná se svatba. Rosy ale brzy poznává, že soužití s manželem si představovala poněkud jinak. Naděje, které do manželství vkládala, zůstávají nevyslyšeny a tak není divu, že mladá žena hledá lásku jinde... Ryanova dcera patří ve filmografii klasika britské kinematografie Davida Leana ve srovnání s filmy jako Most přes řeku Kwai (1957), Lawrence z Arábie (1962) či Doktor Živago (1965) k poněkud přehlíženým titulům. Přesto se jedná o jedno z jeho vrcholných děl, které vyniká jak nádherným obrazovým zpracováním, tak přesvědčivým psychologickým ponorem do nitra postav. Hudbu k tomuto intimnímu příběhu epických rozměrů napsal Maurice Jarre, scénář pak jeden z Leanových dvorních spolupracovníků Robert Bolt. Snímek byl oceněn dvěma Oscary a to za nejlepší kameru (Freddie Young) a nejlepší mužský herecký výkon ve vedlejší roli (John Mills). (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (50)
Možno je film zbytočne dlhý a dal by sa skrátiť o hodinu bez toho, aby tým nejako utrpel dej, ale mne sa páčilo to pomalé tempo a zábery prírody, navodilo to autentickejšiu atmosféru írskeho vidieka počas I. svetovej vojny a ani chvíľu som sa nenudil. Myslím, že Mitchuma bola škoda do takejto úlohy dobráckeho učiteľa, nemal možnosť predviesť svoje herectvo. O to viac vynikli Trewor Howard a John Mills, ktorých postavy boli omnoho zaujímavejšie. ()
V dobrém i zlém. Rájem i peklem. Růžovým krajkovím, rudým brokátem. Paraplíčko nesené hurikánem. Z dívky paní. Trpělivý trojúhelník. Tatínkova holčička. Kantorova žena. Vojáčkova milenka. Stál na vartě. Stál za hřích v lesích mechových. Zraněný, poznal válku. Magnetizující, poznal lásku, i když pro ni času není. Můry se slétávají nad vzplanuvším plamenem v údolí. Květnatý básník poodhrnuje závoj šimravého "in flagranti..." Pod nebeským viaduktem, mocně vábí citová studánka. Romantické cukrování s jinotaji. Metafyzický, orosený půvab milujících se duší, stříbrem posetých těl, sladkých jako nektar, rozlitých do bezčasé zahrady, oproštěných, pro tu chvíli, pro tu blízkost, od světů druhotných. Jaká líbezná vášeň, až příroda aplauduje. Jaká přízemní jízlivost, šeredné chování pozemských, které davovým lynčem eskaluje. Spolek zaslepených hlupců. Mrzáků na duchu. Na nože s nimi, když slib lože tak křehce, smluvně posvátný, rozdělili... Do prsou vás bodli, Ikarové. Snové, trudné kraje. ()
Meno David Lean sa v mojej hlave spája s enormne dlhými filmami (Most cez rieku Kwai 161 min., Lawrence z Arábie 216 min., Dr. Živago 197 min.). Zmienené tri filmy dostali odo mňa priemerné hodnotenie a okrem dĺžky ma zaujali aj ústredným hudobným motívom. Ryanova dcéra je rovnako dlhá, hudba k nej je síce pekná, ale bez chytľavej melódie a na rozdiel od zmienených filmov nemá za sebou slávne literárne dielo, či príbeh. Napriek týmto handicapom je opäť vizuálne krásna a romantický príbeh v nej je dobre vystavaný. Lenže chudobný dej dáva intenzívnejšie precítiť neskutočnú dĺžku filmu, ktorého sledovanie som musel rozčleniť na dve časti. ()
Po epicke trilogii masterpiecu (The Bridge on The River Kwai, Lawrence Of Arabia a Dr. Zivago) se David Lean na jiz starsi kolena uklidnil a odjel do Irska natocit nejakou tu politickou romantiku. Z jeho predchozich eposu mu ale zustala ta rozmachlost, takze opet stopaz pres 3h a tentokrat to rozhodne neprospiva. Prvni hodina je spise otravny rozjezd v hnusnem irskem prostredi, druha hodina je super, tentokrat v moc peknem irskem prostredi (a to se to odehrava stale na tom samem miste!) a posledni hodina je naprosto zbytecne dlouhy dojezd, vlastne ve chvili kdy si myslite, ze uz je konec, tak se pekne uklidnete, ceka vas jeste 1 hodina navic. Navic ta romantika je opet cela nejak Leanovsky zvrtla, kdy zena miluje sveho skveleho muze, ale podvede ho hned s prvnim frajerem, ktereho potka a prijde ji to uplne v poradku. 5/10 ()
Neskutečně vytříbený cit pro obraz i barevnost. Tady není potřeba mluvit, stačí se dívat. Červená sukně vlající na šňůře je varovným signálem zakázané lásky, stejně jako oblečení, které zvolí nespokojená vdaná Irka pro první setkání s okupačním britským vojákem - krvavě rudou blůzu. ___ Snímek je dlouhý, ale diváka dokáže upoutat přenádhernou kamerou, která myslí za hrdiny. Někdy je toho opájení se vizuálnem až moc: při prvním splynutí prostříhaném s míjejícími se vlákny pavučiny, vzájemně se oťukávajícím chmýřím dvou pampelišek, nebo se k sobě vzlínajícím dvěma úponkům kapradiny. Ale, i když jsem při této sekvenci občas měla pocit, že režisér mohl ubrat, stejně ve mně přetrval hlavní pocit: dívám se na první milování Adama a Evy v ráji. ___ Kdyby byl film jenom obrazově krásný, už tím by se vymykal, ale on přidává i hluboce pojednaný citový život hlavních postav, který není vyřčený, zato je drásavě naznačený. ___ Upřímě a citlivě podaná první noc mladé nevěsty a rozpačitého manžela středního věku, kdy divák pochopí její zklamání, ale i něžnou, byť marnou snahu, jejího muže. Ona se musí cítit zklamána. Řekli si jen pár slov a dali si jen pár pohledů, ale pro mě jakoby si zcela čitelně říkali: "A tohle, že jako mělo být všechno? Čekala jsem, že na mě přinejmenším spadne nebe!" - "Tohle je, zlato, všechno, co ti dokážu dát. Už od začátku mi bylo jasné, že to bude málo, proto jsem si tě nechtěl vzít." ___ A pak najednou setkání s psychicky i fyzicky zraněným mužem, jehož kopie capká už léta po vesnici coby lokální idiot. Oba zranění, oba kulhající, oba s děsy, které je nikdy nepřestanou pronásledovat. Jen s rozdílem, že jeden si zachoval krásu i zdravý rozum, zatímco druhý tohle nikdy neměl. Což se mu stane obranou před koncem, ke kterému nevyhnutelně směřuje ten první. ____ Zvláštní, jak láska mezi vdanou Irkou a zmrzačeným anglickým vojákem se obejde beze slov, přestože evidentně není založená jen na fyzickém uspokojení. Oba si poskytují útěchu. ____ Ale i tak, přese všechno, manžel středního věku, byť ho ona zvolila z nerozumu a myslí si, že se totálně spletla, tak právě on je její výhrou. ()
Galerie (55)
Zajímavosti (4)
- Ke konci filmu se vyskytuje střih, kdy se zapadající slunce změní v rozžehnutou zápalku. Tento střih zrcadlí scénu ze začátku filmu Lawrence z Arábie (1962), kde je na začátku použit střih s proměnou sfouknuté zápalky ve vycházející slunce. Oba filmy, které mají společného režiséra Davida Leana, se navíc odehrávají za 1. světové války. (L_O_U_S)
Reklama