Manželské etudy po 35 letech
Obsahy(1)
Nejdramatičtější životní příběh. První rozvedená dvojice už po dvou letech od svatby. Marcela žije sama s dcerou, Jiří bydlí u rodičů a oba neúspěšně hledají nového partnera. Tragická smrt dcery, se kterou se Marcela nedokáže vyrovnat. Jiří pak další natáčení odmítl, Marcela se neustále potýká se stále novými příkořími osudu. Její syn, kterého má s druhým partnerem, je problémové dítě. Má málo peněz a propadá se do dluhů. Tomáš postupně dospívá a vztahy mezi nimi se čím dál tím víc komplikují. (Česká televize)
(více)Recenze (44)
Pokud bych viděl jen tento díl, aniž bych tušil, co mu předcházelo, těžko bych pro Marcelu našel pochopení. Já ale znám ty dvě předešlá pokračování dobře. A i když jsem je tentokrát vypustil, mám Marcelu zafixovanou jako ženskou, která měla v první řadě ohromnou smůlu na chlapy. Sama se musela postarat o dvě děti, z nichž to jedno bylo extrémně problematické. Když už se jí pak konečně začalo blýskat na lepší časy, zahynula jí dcera. Nedá se říct, že ji stíhaly rány osudu, rány osudu si u ní podávaly dveře. Že pořád hulí? Že háže prachy do matů? Že je tlustá? Že je věčně psychicky na dně? Ne, ona vážně nežije podle kánonu lifestylových magazínů. Může se jí ale někdo divit? Může jí to mít někdo za zlé? Manželské etudy se tady ukazují jako velmi užitečný pořad. Kdybych byl mladší, bylo by to pro mě poučné. Takhle jsem si připomněl, že nemám právo nikoho soudit, protože nevím, co má ten který člověk za sebou. Nevidím světlo na konci Marcelina tunelu, ale děkuju jí, že se na nás diváky Manželských etud nikdy nevykašlala. A moc jí přeju, abych se mýlil a její nekončící trápení se nakonec proměnilo v krásný život, po kterém jistě toužila, když si před 35 lety brala toho maminčina mazánka Jiřího. P.S.: Helena Třeštíková je špičková dokumentaristka a má v tomhle směru ohromné zásluhy. Pokud by se vždy chovala absolutně profesionálně, znamenalo by to její naprosto nulovou angažovanost. Vnímám, že jí v tomhle směru občas ubližuje její velké srdce, její člověčenství, které nedokáže potlačit. Něco mi říká, že Marcela díky tomu možná ještě neskončila na ulici. Její “real story” by už ale v tuhle chvíli byla ještě o poznání tragičtější. ()
Větší a horší ztráta, než je tragická smrt vlastního dítěte, neexistuje. V případě Marcely je tedy v podstatě pochopitelné, že se dostala do psychiatrické léčebny, spadla na úplné dno, začala hrát automaty atp. Až na to, že měla doma ještě jedno dítě! Toho kluka je mi strašně líto, už od mala byl evidentně na druhé koleji kvůli ADHD, které v té době nebylo diagnostikováno a nebylo správně léčeno. Jeho matka to řešit neuměla. A po smrti Ivany to byl úplný marast. Kolik mu bože bylo, když musel hospodařit doma sám, poté co jeho matka skončila poprvé v léčebně? Patnáct? Žádná dlouhodobá podpora ani v době jeho nehody a pobytu v Kladrubech.... Držím mu palce, ať má navzdory podmínkám v dětství a genetické výbavě dobrý a spokojený život. Když bude stále natolik srovnaný a odhodlaný, jako se jevil v dokumentu, podaří se mu to. Teď k Heleně Třeštíkové. Jak už jsem psala v jiné recenzi, v žánru dokumentu už podle mě nejde jít výš. Dny, týdny, roky, desetiletí mravenčí práce, osobní angažovanosti, bez níž to nejde. Drobnosti bych samozřejmě vytkla. Určitou stylizaci, aby seděla do obrazu (to lze pochopit), nicméně zamlčení dluhové pasti Marcely kvůli automatům (za 2 roky téměř 1 milion korun dluhů) už asi úplně za hlavu hodit nelze. Syn něco málo řekl, Marcely se na to přímo nikdo nezeptal. ()
Madam Třeštíková určitě zaslouží absolutorium za nápad a výdrž. Ale u tohohle dílu už mi hodně chybí snaha jít hlouběji a že bylo spoustu možností... Přijde mi, že v prvních dílech se víc ptala a pídila se po vizích. Tady už na to dost rezignuje. Pokud jde o paní Marcelu, tak to je smutnej příběh. Můžem se dohadovat do jaké míry je to důsledek tragédie let minulých a psychické nemoci a do jaké si za to může sama. Ale řekl bych, že dost sympatií ztratila. Překvapil syn, který se aspoň snaží, ikdyž to není žádný vědátor a to se cení. Poučný je taky to jak peníze prostě štěstí nezajistí, když paní Marcela evidentně nenaložila s milodary věřejnosti zrovna nejlíp. Minimálně tomuhle se určitě HT měla věnovat víc. P.S. Konečně jsem si potvrdil, že se mi nezdálo když jsem ve Strašnicích paní Marcelu párkrát zahlédl... ()
Začína sa zopakovaním posledných udalostí a už po pár mesiacoch to viditeľne nie je tá Marcela, ako bola, nech už predtým bola akákoľvek. Prekvapuje Tomáš, ktorý sa zo všetkých dostal asi do najlepšej pohody, v rámci možností svojho rodinného prostredia. Ale životný masaker pokračuje. Až človeku napadajú myšlienky, že každý kto okúsi život s Marcelou, zažije stret s koľajovým vozidlom. Síce z roku 2012, ale ten billboard s Babišom tam sadol dokonale: „Věnujte chvilku budoucnosti našich dětí.“ Palec hore bystrému oku kameramana. A všetky hviezdy hore režisérke za profesionálne odvedenú prácu a výdrž s týmto príbehom, ktorý je ťažké sledovať na obrazovke, nieto ešte v blízkom kontakte. –––– Jednoho dne mi dojde trpělivost a zešílím třeba z toho. Ze všech problémů. Já už chci prostě klid. Já jsem si taky za svůj život, i když jsem mladej, tak jsem si přežil dost. Chci se v klidu vyučit, pokuď mi to půjde. Chci v klidu pracovat, v klidu žít. –––– Hele, Tomášek odjíždí. Tomášek ti jede pryč. Ahoj. Zamávej ocáskem. Tomášek se stěhuje. ()
Mám rád dokumenty, jakékoli. Ale Ufff, z tohoto mám dost depku. Musím si pustit nějakou muziku a trochu to rozdýchat a bude líp. Člověk si někdy říká, že život stojí za xxxxx, ale když tohle vidí, tak.... Říká se, že cizího neštěstí potěší. No nevím jak koho. Možná někoho, kdo na to má povahu. Mě to osobně nepotěší a hodí spíš do depky, ale pak přijde myšLenka, že jsou na tom jiní hůř než já, než my... Takže já bych to rčení poupravil, že "Cizího neštěstí po chvíli může nabít k boji s vlastním životem, problémy atd". A to bychom si z toho asi měli vzít, pokud máme nějaké trable. A to máme všichni. Všude je něco. ..... Do předchozích generací vidět nebylo, ale od svatby Marcely měla ta rodina hodně špatné karty. Snad to aspoň Tomáš nakonec bude hrat s lepšími. Proč se do osudu rodiny stále plete něco špatného s vlakem, tramvají...? Už před neštěstím dcery Marcela řekla, že by někdy skočila pod vlak. Bylo to tam asi nějak v rodině tolikrát řečeno, že se to pak vyplnilo dceři, o bývalém manželovi Jiřím nebylo přesně jasné, co měl za úraz, že přišel o nohu atd. Nedivil bych se, kdyby něco s vlakem apod.... Jak jsem si říkal, že si Třeštíková pěkně vybrala minule zajímavou docela úspěšnou rodinou s podnikavým a aktivním Pavlem a tanečně nadanou Růženkou, celkem pozitivní konec po rozchodu a život s jinými partnery, tak tady to byl úplně opačně.... Prostě osud, povaha člověka, okolnosti a okolí.... a nakonec z toho prostě asi nejde nebo jde strašně těžko odejít a něco změnit. ()
Galerie (6)
Photo © Česká televize
![Manželské etudy po 35 letech - Marcela a Jiří - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/305/162305865_56fc8d.jpg)
Reklama