Režie:
Tim WardleKamera:
Tim CraggHudba:
Paul SaundersonHrají:
Robert Shafran, David Kellman, Eddy Galland (a.z.), Rachel VanDuzer, Silvi Alzetta-Reali, David Straus, Lawrence WrightVOD (3)
Obsahy(1)
Bobby, Eddy a David přišli na svět v New Yorku na začátku 60. let jako jednovaječná trojčata. Hned po narození ale byli rozděleni a adoptováni různými rodinami. Nikdo z nich neměl tušení, že má na vlas stejné sourozence. Po necelých dvaceti letech se souhrou šťastných náhod setkali a jejich neuvěřitelný příběh se stal senzací Ameriky. Kdo a proč je rozdělil? Jak ovlivnilo mnohaleté odloučení jejich životy? Znepokojivé tajemství experimentování s lidskými osudy odhaluje dokumentární film Tima Wardla, který se stal diváckou senzací a porota festivalu v Sundance ho ocenila Zvláštní cenou. (Aerofilms)
(více)Recenze (50)
No... Na začátku tu máme krátký, fascinující příběh, který by mi víceméně sám o sobě ke spokojenosti stačil... A pak to ještě hodinu pokračuje. A rozhodně to pokračuje zajímavým, překvapivě temným směrem, stejně jsem si však nakonec říkal, že by mi asi stačil ten krátký příběh. 7/10 ()
Tak toto je podľa mna dost overrated a vela ludi hodnoti hlavne zaujimavost konceptu nature vs nurture (geny vs prostredie) avsak komu je to relativne zname tak tento dokument v tom smere neponuka nic nové, pripadne detailnejsie, co je dost na skodu. Prva tretina ma vyslovene vytacala tak ze som to chcel vypnut, kedze vsetci boli super preafektovany "o maj gad would u believe it o maj gad" a pritom to zase ziadny zazrak neni ze niekto dal trojčatá na adopciu a stretli sa v skole ked zili poblizku. Taktiez sa dokument snazi navodit dojem nejakej lutosti/pohorsenia nad tym ze dokumentovali ich zivot pre studiu. Akoze ano je to blbe ale bohvie kto co podpísal a teda vo mne ta "lab rat" naky extra sucit nevyvolala, predsalen nikto ich nemucil, netyral ziadne pokusy, stresy, maximalne sa spýtal raz za cas par otazok za ucelom zberu informacii aka na nich jednotlivo vplyva rozdielne prostredie, proste neni to asi idealne rozdelit trojcata ale pri adopcii fakt pohoršeny niesom. Cakal som bud vacsiu zapletku, pripadne detailnejsi pohlad na rozdielnosti vo vychove/prostredi a vyvoj osobnosti, ale nebolo tam ani jendo takže suma sumarum za mna 4/10 ()
Určitě to byl fascinující příběh. Jak jako potvrzení, že nás formuje i výchova a může nám poskytnout prostředky pro boje s "vnitřními démony", tak i toho, že zlo chodí po lidech, nikoli po etnikách v případě těch, kteří patřili k etniku, jež tolik utrpělo i lidskými experimenty, ale sami se jich nejen neštítili, ale dokázali je ještě obhajovat. Na druhou stranu ale dokument v podstatě těžil z výsledků kontroverzního výzkumu. Dále byla možná chyba v tom, že zásadní rozdíly mezi bratry byly probrány ve větší rychlosti než podobnosti. Po všech těch pozitivních obrazech mi závěrečná tragédie nedávala smysl a zestárlí bratři vypadali jen jako přešlí životem nebo zarmoucení ztrátou/ztrátami; ani u nich nebylo zřejmé, co jsou ti jejich "démoni". Protože přece jen - ještě v 60 letech trpět odloučením od sourozenců a že toto "velké prázdno" nebyla schopna vyplnit ani vlastní rodina... je mi líto, to nepovažuju ani za dospělé, ani za pochopitelné. // 73% ()
Hráli si s osudem lidí, aby posléze zjistili, že nejsou o nic moudřejší. Vcelku civilně pojaté a bratři se k svému osudu vyjadřují až překvapivě uměřeně, podobně jako je nechává docela klidným vztah k matce. Poněkud překvapivě jedna úctyhodná dáma prohlašuje za v zásadě prokázané, to co osud z jednoho bratra zásadně popírá. ()
Celou dobu na mě film působil jako dobře zahraný fiktivní dokument. Příběh je tak absurdní, plný šokujících momentů, divokých teorií a zvrácených reakcí, že se tomu nechce věřit. Navíc všichni protagonisté budí dojem kvalitních herců. Nicméně dobové záběry a fotografie mluví za vše. ()
Znepokojivý příběh o adoptovaných trojčatech. Nejdříve to vypadá jako fantastické setkání bráchů po 19 letech a člověk bez dechu sleduje ten radostný kolotoč vzájemnosti, včetně upřímného doznání jednoho z bráchů, že byl pyšný, že má lepší auto, než jeho brácha. Jenže pak nastane zvrat a jeden z bráchů si vezme život a začnou se objevovat zvláštní okolnosti adopcí ve jménu vědy, jejíhž cílem bylo zjistit, zda vývoj člověka ovlivňují více geny nebo výchova. Paradoxní je, že až do té doby než se trojčata potkala se zdá, že ti kluci byli v pohodě a najednou se jim úplně změnil život. Ani si na to neumím udělat konečný názor, protože film neukazuje vše. Jisté je, že z výzkumu nevyplynulo nic moc. A ten psycholog, který chvíli na výzkumu spolupracoval byl podivín, který před kamerou seděl s nohou přes opěradlo a smál se. Každopádně je to výborný tvůrčí počin, který člověka úplně rozhodí a pracně v sobě hledá odpovědi na nejrůznější otázky. ()
O tomto případu jsem předem nevěděla. Musím říci, že jsem tedy nakonec nic takového neočekávala, a byla jsem naprosto unešena vyprávěním. Emoce se mnou cloumaly, protože když se na to zpětně podíváte, vidíte onu nespravedlnost silněji, nespravedlnost, která nemá plné vysvětlení. ()
Příběh obrovského sociálního inženýrství. Příběh rozsáhlé psychologické studie, jejíž výsledky nebyly nikdy publikovány a jejíž parametry (počet zapojených sourozenců atd.) nikdo nezná. ()
Na konci trochu dochádza dych, ale má veľmi veľa zvratov, ktoré budujú napätie do konca. Trochu nadhodnocujem, ale po dlhej dobe dokument, ktorý som vedel dopozerať a pozrel by som si ho znovu. Prvá polovica filmu je nabitá informáciami, ta druhá je viac filozofická a preto brzdí tempo rytmus celku. 85% ()
Záhada o trojčatech visí nad New Yorkem jako opar mlhy... ()
MINDFCK. Ani ne tak kvůli tomu, že kluci po dvaceti letech zjistí, že po světě chodí jejich dvě identické kopie, což je patrné už z názvu filmu, ale spíš kvůli tomu všemu, co se děje posléze. Stručně, nic si nezjišťujte a podívejte se na to. ()
Bolestivá minutáž. ()
Především musím vytknout zbytečně dlouhá stopáž, ke konci už jsem se několikrát díval na časovou osu, kolik že to ještě zbývá. Čistých 60 minut by tomu slušelo více. Na dokument příliš subjektivní a závěry vnucující. I přes tyto výtky jsem se většinu času bavil a příběh je natolik zajímavý, že ani horší zpracování nesrazí hodnocení pod 4* ()
Jeden z nejzajímavějších dokumentů, jaký jsem kdy viděl. Klidně se to mohlo jmenovat Paradox v praxi - jak Židé trumfli Mengeleho. ()
Wow opravdu silný příběh. Vždy, když jsem myslel, že už je to všechno, přišla nová zápletka či informace. Tvůrci to sestříhali skvěle a velice poutavě. Samotný výzkum tady hodnotit nechci, hrůza. Dokumentu dávám 80%, čtyři hvězdy. ()
Chvilemi az moc americke. Na svete se deje prave ted tolik neuveritelnych zverstev, a oni tady separaci par dvojcat vysvetluji pomalu jako konec sveta. Dosti prehnane a chvilemi manipulativni i kdyz casto prvotni nesmysl zahy vysvetlili. ()
Bulvárna story, ktorú by som - nebyť v kine - po 10 minútach vypla /toľko prehrávania, hluku a pátosu ma vydesilo/, sa v druhej tretine zmenila na investigatívno-konšpiračnú detektívku, aby to zavŕšila nekončiacou paľbou zásadných právnych, etických aj vedeckých otázok, na ktoré ale poskytuje skôr zamyslenie než jednoznačné odpovede. Tento vývoj som nečakala, hoci presne o tom by dobrý dokument mal byť. Posledná cca tretina filmu ťala do živého. Až som v pokušení tomu neveriť. ()
Děsivý a zajímavý fakt v dokonale dobrém dokumentu. ()
Občas shlédnout nějaký sociální dokument je fajn a baví mě to, byť mám raději ty z naší domoviny a českých tvůrců:-)). Tento ale nebyl špatný - začal jakoby tím nejpozitivnějším, tzn. rektrospektivně shledáním trojčat ve 20 letech (ve filmu použita samozřejmě původní fotodokumentace), krásní kluci s úsměvem a elánem, kteří chtěli ze svého příběhu vytěžit co nejvíce (no a proč vlastně ne že jo:-)), to se jim také podařilo. Chvilku se film držel na téhle vlně euforie, bláznění kluků, ukazováním, jak moc jsou stejní (někdy až moc "hrané" - nicméně to patřilo k tomu efektu slávy). Pak se ale už začalo rýpat do toho prvotního "PROČ" (proč a z jakého důvodu je adopční agentura rozdělila a přidělila do 3. rodin s naprosto odlišnými soc. poměry?). A už to jelo.....sociální výzkum......tyjo - mě prvotně napadlo přirovnání k Mengelemu a jeho praktikám v Osvětimi (tady samozřejmě v nefyzické fázi). A při všech těch akutálních výpovědích na kameru a ukazováním, že vlastně v životě kluků nic nebylo a není zalité slunce, už vám to nedá a úvahy teda taky fest jedou až do konce filmu na plno: je podstatnější a směrodatný faktor v životě genetika nebo výchova a prostředí, ve kterém člověk vyrůstá?, co je morální a co už se schovává za vědu? 80%. ()
Pokud by šlo pouze o dokument samotný. Tak řeknu fajn. Tři hvězdy. Jenže poslední třetina začne řešit tolik otázek které trápí současnou společnost . A pokud to spojím s prací Amandy Freud. Říkám si ok , tohle je současná Amerika. Pandora a skříňka kterou kdysi otevreli původní osadníci . Rozhodně cenný nález. A o to jde u dokumentů především. ()
Reklama