Obsahy(1)
Bezprostředně po černobylské jaderné katastrofě začne Malin, profesor ruské literatury na Havanské univerzitě, pracovat jako překladatel mezi kubánskými lékaři a dětmi ze Sovětského svazu, které na Kubu přijely podstoupit příslušnou léčbu. Malin, který je vytržen z abstraktní akademické půdy a neúprosně vržen do skutečného světa medicíny, se propadá do čím dál hlubší deprese. Po setkání s dítětem, které mu odvypráví svůj příběh, se Malin spojí s ostatními malými pacienty a postupně se vymaní ze své sklíčenosti. A právě ve chvíli, kdy své nové práci konečně přivykne, padne berlínská zeď a Kuba se ocitne v nejhlubší hospodářské krizi, jakou kdy tento ostrov zažil. Malin je životy černobylských dětí pohlcen natolik, že si nevšimne utrpení vlastní rodiny. Díky tomu, co se naučil v nemocnici, si však najde cestu zpět ke své manželce i dítěti - a stane se přitom lepším člověkem. (Cinemax)
(více)Recenze (5)
Příběh o tom, jak když nedobrovolně najdete své životní poslání, tak vám to zcela může zničit rodinu a začnete se cítit tak povýšeně, že jakákoliv jiná práce vám bude připadat zbytečná a každý kdo nedělá to co vy, jako nula. Nevtáhlo mě to. I přes snahu o emoce to byla většinou docela nuda. Povýšené chování hlavní postavy vůči každému, kdo nevnímal věci jako on, mě docela odpuzovalo. Ukázání poměrů v zemi mi přišlo takové neucelené a neuspokojivé, ale nedokážu přesně popsat proč. Celkově nijak výjimečný film, jen je zajímavý tím, že se odehrává na Kubě. Dle mého existují lepší filmy o péči o umírající děti. 45 %, ale pořád lepší než tenhle komentář. ()
Buď se tématu ve scénáři měli naplno věnovat politickému žánru anebo čistě problému nemocných dětí.Z obojího vznikl neslaný nemastný kočkopes.Nehledě na to,že oba herci v rolích Malin a jeho ženy přehrávali až to skřípalo.Kvituji ,že se tvůrci zdrželi umístění nějakého "patetického "filtru na kameru ()
Takový ten filmařsky (a zaplaťbůh i ideologicky) neutrální kousek, kde není příliš co chválit ani vytýkat. Jeho role je přiblížit danou historickou epizodu a to se mu daří poměrně dobře. Je trochu smutné, že typově dnes toto pojetí patří jednoznačně k tomu lepšímu, s čím se lze setkat. ()
To je tak jednoduchý příběh,že mě přímo pohltil.Rodrigo Santoro předvádí fakt krásnou podstatu změn,pohlcení a hledání,že jako tlumočník do ruštiny zapomene vlastně na to svoje já,rodinu.Líbí se mně jak je zde vše obsaženo okolo Kuby a Sovětského svazu.Nejde se tak přes mrtvoly,aby to bylo vyždímaný z prstu a scény tím pádem vypadají věrohodně.To nitro postavy je vlastně to,proč jsem se bavil,až se třeba nic moc nedělo ve filmu.Je to čistokrevný příběh,kdy Vám utrpení druhých přehodnotí svoje hodnoty a život .Což krásně deklaruje jeho manželka co se jednou jde podívat do nemocnice. ()
Tak tomu sa hovorí Lockdown. Kuba v období prechodu sveta z komunizmu na kapitalizmus. Nakoniec je film zaujímavejší práve touto referenčnou stránkou než jednoduchým dejom. Áno, Santoro dostáva priestor sa predviesť, priestor však nedostávajú jeho detskí pacienti a tak nie sme ani svedkami vývoja vzťahu tlmočníka, najnovšie aj lekára, k svojim pacientom. Máme tu ale problémy v rodine, ktoré mi subjektívne časom liezli na nervy. Mohlo sa aj viac popracovať na metafore detských malieb ako umenia v spojitosti s manželkiným zamestnaním. Je fajn, že kvôli Santorovi sa ale k inak témou dôležitému filmu dostane viac ľudí. ()
Reklama