Režie:
Oldřich LipskýKamera:
Jaroslav KučeraHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Luděk Sobota, Marta Vančurová, Věra Ferbasová, Josef Dvořák, Ladislav Smoljak, Zdeněk Svěrák, Karel Novák, Václav Lohniský, Eva Fiedlerová, František Husák (více)Obsahy(1)
Pod námětem a scénářem komedie Oldřicha Lipského Jáchyme, hoď ho do stroje! z roku 1974 najdeme poprvé jména oblíbené autorské dvojice Ladislav Smoljak – Zdeněk Svěrák. V té době už byli oba známí jako autoři zábavných rozhlasových pořadů, právě se připravovali na osmou sezónu stále populárnějšího Divadla Járy Cimrmana, v menších rolích se objevili i na filmovém plátně, ale svoje skutečné úspěchy měli tehdy ještě před sebou. Hlavním hrdinou jejich prvního filmového příběhu je nesmělý mládenec František Koudelka (L. Sobota), který uvěří tomu, že bude mít zaručený úspěch v životě, bude-li se řídit kondiciogramem, „vědecky“ sestaveným přehledem svých šťastných i kritických dní. Až po mnoha letech se dozví, že kondiciogram, podle kterého žil, byl určen jeho jmenovci. Mezitím však zažije hodně perné chvíle a neskutečná dobrodružství… Dnes již legendární komedie je jednou z nejlepších, které byly u nás v neveselých časech normalizace natočeny. Dala velkou příležitost komikům nové generace – skutečně úspěšný filmový start zde zahájili Josef Dvořák a Luděk Sobota – ten se na dlouhá léta etabloval do rolí nesmělých až přihlouplých mládenců. Úspěchu napomohl samozřejmě i vynikající scénář, který rozvíjí kaskádu komických situací, a rovněž skvělá režie, která nevynechala jedinou příležitost rozesmát diváka. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (758)
Velmi vtipná podívaná, ale na komerčních stanicích u ní funguje otravný kolovrátek, takže jediná rada je po pěti (u někoho možná po deseti) reprízách nemilosrdně ignorovat. Fajnový Luděk Sobota se vyčerpal jedním filmem a to je taky problém snímku. Smoljak a Svěrák film zkrátka přecpali tolika hláškami a dvojsmysli, že je místy až teatrální. Ale možná to přijde jen mně... ()
Jednoznačně nejslabší "svěrákovština" - mnoho hlášek sice zlidovělo a celkově je ve filmu mnoho skvělých momentů, které ale přebíjí dost častý pocit trapnosti, za který tvůrci vděčí hlavně Sobotovi. Tak, jak se mezi herci říká, že opilý nemůže zahrát opilého, tak zde platí, že retardovaný by neměl hrát retardovaného. Škoda. ()
Einige Bemerkungen zum Kult: 1) Vzájemný vztah protivníků ve filmu "Šerif nemá odpoledne čas", u nějž se František v kině učí boxovat, je analogický vztahu mezi Františkem a jeho soupeřem, s nímž se chystá utkat v pěstním souboji: V obou případech padouch chrstne hrdinovi do obličeje nápoj (u Františka je to pěna z piva) v souvislosti s výzvou k nenavštěvování zdejšího lokálu. Tento vztah však probíhá v opačném směru, neboť v prvém případě původně hrdina vyzývá padoucha, ve druhém padouch hrdinu. 2) Sotva by dnes ještě někomu mohl připadat humorný gag, při němž trenér juda nemůže hnout s novým adeptem, nevěda, že ten je držen za šos zavřenými dveřmi. Přesto se při tomto marném zápase divákovy vnitřnosti svíjejí smíchy, neboť vědí, že toto se děje, aby mohlo zaznít posvátné "STS Chvojkovice-Brod", původně zřejmě jen okrajově připojená replika (STS = Strojně-traktorová stanice). A to je právě to kultické: Úkon, který musí být vykonán, slova, která musejí být pronesena, stále znova, nezměnitelně. 3) Až nějaký budoucí národní umělec zfilmuje dějiny Divadla Járy Cimrmana, neměl by tam chybět okamžik, kdy oba velcí Rekonstruktoři přicházejí za jedním z našich předních recitátorů dr. Bruknerem a oznamují mu, že pro něj mají titulní roli ve svém novém filmu. ()
Když už se o nějakém filmu hovoří jako o kultovním, tak "Jáchyme, hoď ho do stroje! " je KULT jak prase!!! Tolik hlášek snad nikde jinde není a na film se dá dívat stokrát dokola. Já jsem ho viděl možná už tisíckrát a vždycky, když ho chytnu od jakékoliv části v televizi, tak už se musím dodívat až do konce, protože čekám na ty všechny hlášky a postavy a řežu se smíchy stále a stále donekonečna. A dokonce tam některé hlášky nalézám nové! Např. na začátku filmu jsem si pořádně nevšiml, jak Miroslav Homola říká : " Vážení přátelé, do vaší obce zavítala věda! " Cha cha, Smoljak, Svěrák - kult´áci největší, v režii génia Oldřicha Lipského. Obsazení absolutní paráda!!! Není slabších herců! No a co předvedl Zdeněk Liška jako hudební skladatel? No coment, neexistuje nikdo lepší!!!!!! ()
Jedna z těch lepších českých komedií, samozřejmě z dílny Svěráka, Smoljaka a Lipského, což je osvědčená kombinace. Potěšil Luděk Sobota, který je na roli plachého Františka Koudelky jako dělaný. Nejlepší scénou filmu je pro mě jedna z posledních, kde se dostane Václavu Lohniskému do ruky bazuka, ta má grády. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (99)
- V scéne, keď padá "nezakolíkovaný" Fiat do Vltavy aj s vybúraným zábradlím z mosta, je zrejmé, že sa nejedná o skutočné kamenné či betónové zábradlie. Pri páde do Vltavy je totiž efekt šplechnutia zanedbateľný a je viditeľné, že uvedený kus sa ešte chvíľu vznáša na hladine. Pokiaľ by sa jednalo o kamenný alebo betónový blok, šplechnutie by bolo oveľa výraznejšie a zábradlie by ihneď zmizlo pod vodou. (mikinko51)
- V každém proslovu, který ve filmu zazní, se opakuje formulka "svěží vítr" (na výstavě psů, na turnaji v judu, na automobilových závodech na Konopišti a na výstavě miniatur Uko Ješity). (džanik)
- Jméno doktora Chocholouška (Václav Lohniský) se natolik dostalo do povědomí lidí, že dodnes je používáno jako synonymum pro označení psychiatra. (sator)
Reklama