Režie:
Oldřich LipskýKamera:
Vladimír NovotnýHudba:
Vlastimil HálaHrají:
Vladimír Menšík, Jaroslava Obermaierová, Josef Abrhám, Bohuš Záhorský, Stella Zázvorková, Jiří Steimar, Martin Růžek, Bedřich Prokoš, Josef Hlinomaz (více)Obsahy(1)
Lidé zde chodí pozpátku, koně skáčou přes překážky pozpátku, smrt se stává zrozením a naopak, při jídle vycházejí potraviny lidem z úst na talíř… Jen tak se může stát, že po dopadu se ostří gilotiny zvedne, odsouzencova hlava opět sedí na krku a odsouzenec – řezník Bedřich Frydrych obživne, neboli podle jeho vlastního komentáře „se za poněkud zvláštních okolností narodí“. Pozoruhodná na Happy endu ovšem zůstává hlavně základní myšlenka pracující s tím, že zpětným chodem se divák dopracuje ke zcela protikladnému vnímání původního významu: rozřezávaná manželka je „složena“, smrt se jeví jako zrození, pohřeb tchána jako „doručení“ v rakvi… Především se však tragický – a banální – příběh podváděného manžela-vraha mění v nevšední komedii s dobrým koncem. (KVIFF.TV)
(více)Videa (2)
Recenze (443)
Okrádat zvířata není pěkné pane Ptáčku. A počínaje lachtaní scénou se mi ukázalo, že tvůrci přišli o zajímavé nápady a docházelo jen k prvoplánovým, místy nepříliš vtipným, návratům postav zpět na scénu. Vše stálo na teatrálnosti vražedných pokusů a opakovaných vtipech, samotné finále bylo krajně neuspokojivé. Šťastný konec? Jak pro koho... Marně jsem očekával nějakou hlubší a sofistikovanější kritiku hrdelního trestu. Český sebelítostivý humor mě prostě moc nebaví. A scény z jatek mi přišly nevkusné a zbytečné. ()
Originální a odvážný projekt, který je ale o dost snazší obdivovat pro jeho obrovskou důslednost a dotaženost, než se u něj bavit a užívat si ho čistě jako "zábavnou komedii". Pro "normálního" diváka (tj. ne-cinefila) to bude asi primárně mindfuck, jenž ho možná omrzí už po pár úvodních scénách. Taky je velmi pravděpodobné (spíš v podstatě jisté), že se většina diváků bude (minimálně při první projekci) snažit film vnímat "obousměrně", kvůli zachycení co nejvíce vtipů a všelijakých detailů a nuancí (hlavně v případě dialogů), což "klasické" sledování určitě neulehčuje. Celkově jsem ale samozřejmě na Lipského s Macourkem velice hrdý, že zde (a navíc v dané době) dokázali něco takového vytvořit. Snímek jak dělaný do dvojprogramu s Nolanovým Mementem. :-) 80 % ()
Skutečně originální nápad, který se ve filmu hned tak nevidí. Celý film puštěný pozpátku - kdo by to byl čekal? A příběh je přitom vyprávěn klasickým způsobem, takže se vlastně film tváří, že děj má probíhat právě takto. Díky této zvláštní kombinaci se divák baví i u scének, které by mu (puštěny normálně) přišly jako úplně obyčejné. ()
CITÁT - No to je konec, jak má být........... Jak si lehneš, tak si usteleš. Moje žena byla ještě rozložená a já o ni věděl velmi málo. Ale ještě dřív než jsme se pořádně poznali přiletěl nějakej pouliční povaleč. CITÁT - Jmenoval se Ptáček........... Scéna z jídlem ve 25 minutě vypadá nevině, ale když ji člověk sleduje déle, možná vzbudí i odpor. U mě tedy jo. Opravdu je to český unikát, vidět obraz běžící zpět a při tom poslouchat hlas vypravěče Vladimíra Menšíka, jak svými slovy žene děj vpřed. Někdy to dokáže pomotat hlavu. CITÁT - Denně nám to dítě dávalo až tři litry mlíka............ Jakýsi Benjamin Button po Česku a o hodně dřív. Zajímavý počin, který čím déle sledujete, tím víc se zdá přirozenější. CITÁT - To tupé stvoření si myslelo, že je to nějaká sranda, nebo co............ Zajímavý projekt u kterého jsem se rozhodně nenudil. No a jsme vlastně u konce. CITÁT - Dobrý začátek.............. ()
Důkaz o tom, že česká filmová pokladnice skutečně může schovávat znamenité perly! Někomu se může jevit svou kriminální zápletkou morbidně, ale v tom je právě to kouzlo, protože celý film jde pozpátku a v podstatě dává smysl v obou směrech! Absurditu podtrhují právě ony interpretace obrácených scén. Například ve scéně, kdy při chronologickém přehrání porcuje Vladimír Menšík svoji mrtvou manželku do kufru, ji naopak zde, v oné reverzní podobě, skládá dohromady. Každá scéna, tak dostává naprosto jiný rozměr a působí o to víc komicky. Vůbec bych takový experiment za minulého režimu v českém filmu nečekal, klobouk dolů pane Lipský! ()
Galerie (6)
Zajímavosti (7)
- Scéna, kde plavci vďaka spätnému chodu premietačky vyskakovali z vody, bola použitá už v krátkom filme Žofínska plaváreň (1898). (Raccoon.city)
- Snímka bola označená za najlepší film Medzinárodného týždňa fantastických filmov a hororov v Sitges 1969. (Raccoon.city)
- Poslednú klapku snímky si Jaroslava Obermaierová (Júlie) zobrala domov ako pamiatku na jej prvý film a dodnes ju má ako dekoráciu na stene svojho bytu. (Raccoon.city)
Reklama