Režie:
Lukas DhontKamera:
Frank van den EedenHudba:
Valentin HadjadjHrají:
Victor Polster, Arieh Worthalter, Oliver Bodart, Tijmen Govaerts, Valentijn Dhaenens, Katelijne Damen, Pieter Piron, Magali Elali, Alice de Broqueville (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Lara je trans žena, která se narodila s tělem a jménem chlapce. Podstupuje hormonální a chirurgické procedury, které z ní udělají ženu. Zároveň se zapisuje na prestižní baletní školu, kde si chce splnit sen a stát se tanečnicí. Jeden z nejsilnějších motivů Dívky, od kterého režisér Lukas Dhont od začátku do konce neuhýbá, je ten, že všichni z Lařina okolí, ať už doma či ve škole, plně podporují její touhy a snahy. Její rodina se přestěhovala do jiného města, aby Lara mohla chodit na baletní školu, její učitelé k ní přistupují úplně stejně jako ke všem ostatním studentům a studentkám, její otec pečlivě sleduje léčbu a doprovází ji na schůzky s lékaři a pokládá konstruktivní otázky. Síla filmu z velké části vychází z drsné pravdy: všechna tato podpora Laře proměnu nijak neusnadňuje. Jen zabraňuje tomu, aby byla horší, než je. (Artcam Films)
(více)Videa (2)
Recenze (67)
Příběh Lary působí tak realisticky, až z toho bolí u srdce. Celovečerní filmový debut belgického režiséra Lukase Dhonta nabízí citlivý a hluboký pohled do duše dospívající dívky uvězněné v chlapeckém těle, která se touží stát balerínou. Pro svůj sen je přitom ochotná podstoupit téměř cokoliv. Victor Polster mi svým výjimečným hereckým ztvárněním titulní role doslova vyrazil dech. Závěrečné rozuzlení mě vskutku šokovalo, i když jsem podvědomě očekávala něco podobného. (85%) ()
Rest, který jsem měla už z Karlových Varů, kdy jsme se bohužel z kapacitních důvodů do sálu nedostali, dopadl velice slušně a to hlavně po emocionální stránce. The Girl totiž v divákovi určitě nějaké emoce vyvolá a po projekci v něm zanechá soucitný úhel pohledu a toleranci. Lukas Dhont zvolil silně evropskou kameru a zaměřuje se hlavně na výraz v tváři hlavní postavy a několikrát ve mně tento klaustrofobní styl, kdy většinou při baletních hodinách nevidíte nikam dál, než za hlavu hlavní(ho) hrdin(k)y, evokoval Matku od Arronofskyho. Dějově je tento kousek poněkud sušší, v podstatě se tu zde vyobrazují jen dilemata spojená se změnou pohlaví, mentální rozpoložení a překvapivě dobré rodinně vztahy, takže bych The Girl spíš zařadila do těch lehce poetičtějších vod. Nejsilnějším momentem tu je samozřejmě šokující závěr, který vžene slzu do oka a poslouží zase jako další příklad, proč bych si měla vážit toho, že tyhle starosti nikdy mít nebudu. ()
Skoro az dokumentarne pojaty film o ceste jednej transgender teenagerky za svojim snom. Dlho to pôsobi idilicky bez väcsich konfliktov, kedze aj väcsina okolia sa k nej sprava tolerantne. Nakoniec si ale pre hlavnu hrdinku zivot pripravil dilemu v ktorej si bude musiet zvolit medzi dvoma svojimi zivotnymi tuzbami. Spôsob akym sa to rozhodla riesit bol dost brutalny a zaver mozno az prilis nechava na divakovi, by si to cele sam domyslel. Hlavnym kladom filmu je ustredne herecke duo. Victor Polster ktoremu to dievca uveri snad kazdy a mna najviac dostal Arieh Worthalter ako jej citlivy skoro az rozpravkovo idilicky otec, ktory ani svojou dobrosrdecnostou jej nedokaze pomôct v trapeni a tie jeho neustale otazky, ci sa citi dobre by liezli na nervy aj mne. Kedze ma transgender tematika zaujima, tak som sa nedozvedel nic nove, ale je to podane vystizne. 8/10. ()
Předně musím říci, že se obdivuji laskavosti a pochopení otcovské figury, zde ztvárněné mně dosud naprosto neznámým (protože převážně divadelním) belgickým hercem Ariehem Worthalterem, nebojím se tvrzení, že nekonečná a ničím nepodmíněná rodičovská láska dostává skrze tuto postavu konkrétní tvář. Výkon mladičkého (v době premiéry mu bylo pouhých sedmnáct let) Victora Polstera v úloze Lary pak nelze nazvat než fenomenálním, a to minimálně pro tyto důvody: a) co jsem se dočetl, Polster sám není trans ženou, přesto Laru hraje s takovým vcítěním a v takovém nasazení, že mám problém uvěřit, že tuto roli hrál cis muž; b) film nevypraví tolika slovy, jako spíše mimikou, gesty a posturikou; vyprávět nonverbálně je za mě těžší hereckou prací, přesto lze z každého Lařina pohybu (těla i tváře) vyčíst tu bolest a to trápení, jež zakouší pro pomalost procesu změny pohlaví a jistou tělesnou nezakotvenost; c) v neposlední řadě (tak trochu to souvisí s bodem b)) musím pochválit Polsterovo taneční nadaní (pro něž byl velice pravděpodobně obsazen do titulní role), právě v baletu, resp. v jeho osvojení (à propos, nikde jinde jsem nezakusil tak intenzivně vědomí, že je balet tak náročným, že úspěch v něm může být doslova vykoupen krví) se smazává rozdíl mezi Larou jakožto fiktivní postavou a Victorem Polsterem jakožto jejím hereckým představitelem, oba se v potu tváře setkávají na poli tvrdého tréninku, každodenního a několikahodinového; považoval bych za neuctivé, kdybych na toto neupozornil. Na druhé straně musím chtě nechtě přiznat, že mě film nestrhl, ničím moc nepřekvapil, většina situací na mě působí tak nějak samozřejmě (napsaných a zrežírovaných na jistotu) - to však lze omluvit tím, že se jedná o debut. Nicméně, tak jako věřím ve výplň televizních programů - (pod)průměrné či lehce nadprůměrné americké komedie vysílané v podvečer přes víkend, u jejichž sledování se možná i pobavíte, ale za pár dnů nebudete vědět, o čem byly -, tak věřím i ve výplň festivalových programů - "jednorázovky", které určitě nejsou ztráta času, ale dlouho s vámi nezůstanou -, a Girl Lukase Dhonta je za mě jednou z nich. 70 % [dafilms] ()
Veľmi jemne a naturálne vykreslená transgender problematika. Je to peklo narodiť sa do cudzieho tela, pričom ani všetko pohodlie, podpora a komfort tohto sveta takémuto nešťastníkovi situáciu neuľahčia. Na druhú stranu ale mám pocit, že si to Lara sťažila aj sama. Práve v tak náročnom období sa ešte aj venovať baletu a náročným tréningom... Neviem, doktorom to malo skôr docvaknúť, buď jedno alebo druhé. Nič nie je bez obetí, hlavne tak významná a dôležitá vec v živote transgendera ako je zmena pohlavia. Silný nadpriemer. 85/100 ()
Galerie (29)
Zajímavosti (6)
- Hlavní postava Victor Polster ve skutečnosti není transsexuál. (Sayko)
- Celosvětová premiéra proběhla 12. května 2018 na filmovém festivalu v Cannes. (ČSFD)
- Lukas Dhont získal svou inspiraci pro film v roce 2009, když četl novinový článek o belgické dívce, která byla po narození přidělena otci, který se usiloval stát balerínou. (ČSFD)
Reklama