Režie:
Sidney LumetKamera:
Arthur J. OrnitzHudba:
Mikis TheodorakisHrají:
Al Pacino, John Randolph, Biff McGuire, Jack Kehoe, Barbara Eda-Young, Cornelia Sharpe, Tony Roberts, John Medici, Allan Rich, Norman Ornellas, Edward Grover (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Největší nebezpečí pro newyorské ochránce zákona - neúplatný policista... Kriminální drama Serpico vzniklo podle stejnojmenné knížky newyorského novináře Petera Maase, jenž v ní vylíčil skutečné osudy policisty Franka Serpica, který byl dlouholetým členem newyorského policejního sboru a v roce 1971 svědčil v rozsáhlém případu korupce proti svým kolegům. Režisér Sidney Lumet (nar. 1924) začínal v padesátých letech v televizi a patří k předním hollywoodským tvůrcům druhé poloviny minulého století (Dvanáct rozhněvaných mužů, Zastavárník, Pahorek, Televizní společnost, Rozsudek a další tituly). V době tzv. Nového Hollywoodu na počátku sedmdesátých let režíroval dva kriminální příběhy na motivy skutečných událostí, Serpico (1973) a Psí odpoledne (1975), jejichž dalším společným jmenovatelem byl hlavní představitel Al Pacino (nar. 1940). Policejní důstojník Serpico, který neváhá ani na okamžik a postaví se vlastním druhům, i když velmi dobře ví, že bude terčem jejich pomsty, patří k nejlepším Pacinovým hereckým kreacím (znamenal pro něho druhou v dlouhé řadě osmi oscarových nominací). Jeho neokázalé herectví, založené na hlubokém vnitřním prožitku v souladu se Stanislavského hereckou metodou, působí přirozeně v souboru vesměs málo známých představitelů podobného založení (mezi nimi se např. mihne i budoucí hvězda F. Murray Abraham) a rovněž souzní s realistickým režijním pojetím... Lumet ve filmu využil více než stovku newyorských lokací a ukázal s výjimkou Staten Islandu prakticky všechny newyorské městské části. Kladný divácký ohlas filmu měl za následek vznik stejnojmenného televizního seriálu (1976-77), na němž se však nikdo z původních tvůrců nepodílel. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (464)
Občas rozvláčnělé ale na každý pád kvalitní policejní drama o osamělé a frustrující cestě uniformovaného mužíčka Pacina za spravedlností. Jako životní příběh zachycuje horizont několika let a neoslňuje tak gradací okamžiku, nýbrž famózním vykreslením nekončícího stresu, stupňující se paranoie a stále se prohlubující bezmoci. Napětí spolehlivě funguje, konec filmu na sebe nechá čekat s krůpějí potu na čele, Pacinův výkon je skvělý a špinavost policejní práce 70. let stojí za to. Ubírá jen ten dojem lehké zdlouhavosti. ()
„A každýmu z nich jsem tady na tý točně říkal: Neber úplatky, neber úplatky, nebo se z toho zblázníš. Ale je to marný, je to marný…je to marný“. Je to marný, ale když se na počátku sedmdesátých let objevil zdánlivě poslední spravedlivý, poslední člověk, jenž zcela nerezignoval na mravní ideály, jeho životního příběhu se hbitě chopil Sidney Lumet. Natočil film, jehož myšlenka je důležitější než forma jejího podání. Frank Serpico věřil, Frank Serpico šel svou vlastní cestou, Frank Serpico bojoval. Bojoval odhodlaně a bojoval sám, připomínaje tvrdohlavého surfaře zas a znovu se vrhajícího vstříc rozbouřeným vlnám. Byl skutečně tak poctivý, nebo se neplánovaně dostal do bodu, z něhož již nebylo návratu? Když svému okolí příliš dlouho ukazujete falešnou tvář, je těžké vrátit se k té skutečné. Svým hrdinou, mužem odhodlaně jdoucím po cestě, která neodpovídá představám všech jeho blízkých, mi byl film velice blízký. Frankovy nálady, včetně sklonů k sebelítosti a návalům vzteku kvůli vlastní bezmoci, jsou dobře srozumitelné také díky strhujícímu výkonu Ala Pacina. Jeho „zažranost“ do postavy přidává filmu dostatek plusových bodů pro přimhouření očí nad nevhodnou strukturou vyprávění. Lumet, ve snaze zmapovat co největší část Serpicova života, ledabyle přeskakuje nepodstatné, nicméně pro stmelení příběhu důležité, scény. Ačkoliv věnuje pozornost výhradně zajímavým událostem, ty nedokáži bez patřičné hloubky zajistit stabilitu dramatického oblouku a po necelé hodině jsem zjistil, že mě baví sledovat chování Pacina, nikoliv filmu samotného. Dobrá hudba, dobré herecké výkony ostatních herců, v neposlední řadě také obavy pramenící ze žhavé aktuálnosti tématu, povyšují Serpica nad průměr, ale k nesmrtelnosti mu ještě pořádný kus chybí. 80% Zajímavé komentáře: Pohrobek, mm13 ()
Za prvé působivý, komplexní a především naprosto realistický pohled do života newyorské policie a do obtíží boje s korupcí uvnitř ní. Za druhé a hodnotou srovnatelný - prokreslený, hluboký portrét nesmírně zajímavé osobnosti, pravého Franca Serpica, který se rozhodl, že jako policista je tu pro všechny, a že při potírání zločinu by měl začít přímo mezi svými kolegy. To jak se této role Al Pacino zhostil, jak se dokázal do skutečného Franca Serpica převtělit, je obdivuhodné a není divu, že právě tento film z něj udělal hvězdu. Zářil sice již v Kmotrovi, avšak to byl především film Marlona Branda či Francise Coppoly, tady však své mistrovství předvedl načisto a neoddiskutovatelně se tak zařadil mezi nejlepší herce své doby. V letech 1970-1972 bylo natočeno 18 filmů o newyorských policistech, vesměs nerealistické nesmysly, tento film byl první, který ukázal, že nezáleží na počtu odprásknutých padouchů, nýbrž na příběhu a především opravdivosti samotného hrdiny. ()
Je docela smutný začít komentář tím, že jsem si tenhle film pořídil do sbírky den před Lumetovou smrtí. Syrový a drsný podání policejního prostředí, bez příkras, bez hrdinů, i Serpico je jen chlap z masa a krve, se sklonama ke vzteku a sebelítosti, žádnej románovej hrdina, o to je to uvěřitelnější. Samozřejmě i díky Pacinovi. Citát z DVD bych opravil na "Život poctivýho policajta je asi ten nejnebezpečnější na světě". ()
Psí odpoledne se Serpicem nedokáží v mých očích vyvážit lepší duo z 60. let Pahorek, Selhání vyloučeno. Sidney Lumet je rozhodně velikánem světové režie, ale Serpico mě dnes už tolik nebaví jako kdysi. Al Pacino podává jistě zajímavý výkon, ale souhlasím s názorem, že jeho nejhvězdnější období přišlo v 90. letech. Tam už to bylo herecky jiné kafe. Serpico se mě zpočátku docela táhl. 70% ()
Galerie (97)
Zajímavosti (17)
- Film měl původně režírovat John G. Avildsen, ale odstoupil kvůli neshodám s producentem. (don corleone)
- Frank Serpico – podle jehož života je film natočen – se chtěl účastnit natáčení, ale producent Martin Bregman si jeho přítomnost nepřál. Měl obavy, že by herce mohla rozrušovat. (don corleone)
Reklama