Režie:
David LynchKamera:
Freddie FrancisHudba:
John MorrisHrají:
Anthony Hopkins, John Hurt, Anne Bancroft, John Gielgud, Wendy Hiller, Freddie Jones, Hannah Gordon, Michael Elphick, John Standing, Dexter Fletcher (více)Obsahy(1)
Tragický příběh muže, který se narodil s hrůznou deformací. Režisér David Lynch je známý především díky dvěma ve své době skandálním snímkům Modrý samet (1986) a Zběsilost v srdci (1990). Pozornost publika však vzbudil už svým filmem z roku 1980 Sloní muž. Zachytil v něm podle autentických materiálů tragický osud mimořádně deformovaného člověka, Angličana Johna Merricka. Lékař Londýnské nemocnice Sir Frederick Treves našel tohoto nešťastníka mezi pouťovými atrakcemi a pomohl mu najít cestu k vlastní identitě. Takzvaný Sloní muž se projevil jako inteligentní a citlivá bytost, žijící s děsivým handicapem. Lynch vychází ve smutném příběhu z prostředí viktoriánské Anglie. Akcentuje bizarnost dobových londýnských ulic a dílen, kde se upocení muži lopotí u záhadných strojů, jejichž pára zahaluje temná zákoutí. Zdánlivě realistické vyprávění je ozvláštněno mystickým prologem a epilogem v působivé snové poloze. Stěžejním prvkem zůstává prezentace titulního hrdiny, při níž divák prochází podobným procesem jako lidé okolo Sloního muže. V této souvislosti je nutné ocenit výkon Johna Hurta, který v nevšední masce dokáže opravdu hrát. Lékaře Trevese ztvárnil Anthony Hopkins, ve filmu dále hrají John Gielgud, Anne Bancroftová a další známí herci. Snímek získal řadu prestižních filmových cen a byl nominován celkem na osm Oscarů. (Česká televize)
(více)Recenze (770)
,,ŽIVOT JE PLNÝ PREKVAPENÍ..." __ Dlho, predlho som sa chystal okomentovať ,,Slonieho muža", ale nenachádzal som vhodné slová a dostatok síl. Životný príbeh Johna Merricka (1862-1890), trpiaceho multiplexnou neurofibromatózou (niekde uvádzané aj ako Proteov syndróm), ktorého sa ujme súcitný doktor a opäť mu vráti jeho ľudskú dôstojnosť má naozaj chytil za srdce. Film ako taký je vrchol tvorby Davida Lyncha a neprekonaný ostane aj v ďalších aspektoch - dielo tak krásne a smutné zároveň. Rozhodne jedným z najväčších tromfov tohoto skvostu je výborné herecké obsadenie zatienené strhujúcim, priam až neskutočným hereckým výkonom - pod maskou (takmer) nepoznateľného - Johna Hurta, ktorý si Oscara zaslúžil minimálne rovnako, pokiaľ nie viacej ako De Niro za ,,Zúriaceho býka". Až potom možno spomenúť nenútene zahrané postavy Anthonyho Hopkinsa, Johna Gielguda alebo Anne Bancroft. Lynch okrem obrovskej ľudskej drámy nám zároveň bez výraznejšej angažovanej kritiky ukazuje pohľad na modernú spoločnosť, ktorá aj v dobe veľkých technických pokrokov a vynálezov nijako nezmenila svoj pohľad na svet a odsudzuje telesne deformovaného človeka, pretože sa bojí jeho odlišností. Ani po viacerých pozretiach nemôžem filmu nič vytknúť a osobne pre mňa zostáva jedným najsilnejších filmových zážitkov a jedným z najlepších filmov vôbec. ,,JA NIE SOM ZVIERA!...JA NIE SOM SLON!...SOM ČLOVEK!" _ P.S. môj komentár č. 200. ()
Nikdy som si nemyslel že túto vetu niekedy vyslovím či napíšem. Ale David Lynch dokázal natočiť dobrý film. A nielen to. Sloní muž je v niektorých scénach priam výnimočný. Po každej stránke. Netradičný námet o postihnutom zdeformovanom Johnovi Merrickovi v sebe zahŕňa hodnotnú výpoveď o tom, že dôležitý nie je zovňajšok ale to aké ma človek srdce a taktiež aké zverstvá páchajú ľudia na nevinných. Čiernobiely feeling, výborné herecké výkony všetkých zúčastnených na čele s Anthonym Hopkinsom a podmanivá hudba sú zárukou nevšedného diváckeho zážitku ktorý vyvrcholí dojemne trpkým záverom. Keby tak všetky Lynchove filmy vyzerali ako tento..... ()
Lynch se asi rozhodl hodit drobek taky normálním divákům a tak natočil skvělého Sloního muže... Skvělá práce po všech stránkách. People are frightened by what they don't understand. ()
Dlouho jsem si myslela, že Sloního muže nechci vidět. Když byl ale nedávno v TV, nahrála jsem si ho. A chvíli ho na HDD nechala uležet. Že se ještě rozhodnu, jestli se kouknu nebo ho zase vymažu. A pak jednou takhle k půlnoci jsem si kousek pustila. A probudila se (ne ze spánku!) v 29. minutě, když místo filmu na obrazovce nastalo temno s nápisem VÝPADEK SIGNÁLU. Celých pět minut byl ten blbej signál vypadlej - to nešlo vynechat! Tak jsem to vymazala všechno a pokoušela se film někde sehnat - marně. Nikde nebyl, nikdo ze známých ho nemá! Až včera - před začátkem filmu Až vyjde měsíc v kině Světozor jsem si ho koupila v Terryho ponožkách! A večer uvidím, jestli jsem udělala dobře - ale já to musím vidět, teď už musím... (viděla, bolelo, krása) ()
V poslední době se mi s pěti hvězdičkovými filmy roztrhl pytel. Za to jsem samozřejmě rád, ale díky mému docela benevolentnímu hodnocení je 5 hvězdiček široký pojem. Jednoduše řečeno jedny pěti hvězdičkové filmy jsou lepší než jiné filmy se stejným ohodnocením. Kam tedy patří Sloní muž? Sloní muž, režisérského mága Davida Lynche patří na úplný vrchol filmové tvorby. Nečekal jsem, že mě tak jednoduchý příběh (na Lynche stoprocentně) může bavit, přesto jsem byl napnut až do konce. Je to tím, že tenhle film má duši. Je úžasně lidský. A takové filmy mám hodně rád. 100% ()
Soustředěně chladná studie (skoro až naivního)vítězství lidské dobroty nad omezeností, nepochopením a zlostí. ()
128. nejlepší film na ČSFD a se mnou to ani nezacloumalo. Hodně jsem se tohoto filmu bála, protože nemám ráda kruté příběhy a týrání lidí. Bála jsem se i přílišného dojetí. Tento film je krutý, týrají tam hodného člověka, snaží se být dojemný a já necítila vůbec nic. Je v něm odporná lůza všeho druhu, dychtící po senzacích. Je v něm hodný pan doktor, kterému jsem celkem věřila. Je v něm hodný znetvořený muž, který ale vystupoval uměle a nevěřila jsem mu. Takže to celé nějak proběhlo a já pořád čekala, kdy přijde ten zvrat, který mě dojme nebo dostane. Nepřišel. ()
Anthonyho Hopkinse bych skoro nepoznala, dosud jsem ho viděla většinou ztvárnit postavy, které mi k srdci zrovna nepřirostly, ale tohle bylo perfektní. John Hurt taky k nepoznání, připomínal mi (asi to bude znít divně) Jeffa Goldbluma měnícího se v mouchu... Na rozdíl od Mouchy jsem ovšem necítila žádné znechucení, naopak jsem cítila opor k lidem, kteří s hlavním hrdinou zacházeli jako se zrůdou, nebo za ním chodili jen proto, aby v očích ostatních vypadali lépe, přesto svoje znechucení skrýt nedokázali. 8/10 ()
Kolik zrůdnosti a krutosti se schovává za rouškou normality? Za přijatelnými tvářemi a souměrnými těly, za bezpečím stáda... Ubohý, ubohý John Merrick. V Lynchově netypicky jemném a zničujícím podání je jeho příběh tím nejsmutnějším, jaký se kdy dotkl stříbrného plátna. ()
Mě to spíš než humanismus připomíná sentiment. Jasně rozdělená společnost na dobré lidi a zlé lidi. Scénář řidký jak ranní průjem a spoléhání na hudbu a herecké výkony, které mají diváka dohnat k slzám. Podle skutečné události je sice pěkná nálepka, avšak hodnotit se má film, nikoliv námět. A tak se furt nemůžu zbavit pocitu, že to Lynch natočil pouze pro efekt a spáchal tak trochu tajný zločin na divákovi. Ovšem zcela jiný zločin, než sme mohli vidět u jeho pozdějších úletů. Zde je to vykrádání jeho citů a hlavně tlačení aspoň jedné slzy. Opěvovanou závěrečnou scénu v posteli jsem projel s klidným dechem a tak film končí ve chvíli, kdy vlastně ještě ani nezačal. Hned po skončení jsem si uvědomil, že to vlastně bylo jenom nastínění charakteru jednoho utlačovaného muže, který si to vlastně nezasloužil, ale zápletka je ve filmu potřeba, právě ona společně s mnoha zvraty dělají z filmu samotný film. Tohle dílko, ač sympatické a pěkně natočené, to jaksi postrádalo. A tak jako z ostatních filmů od Davida mám takový pocit, že to byla nádherně natočená nuda. ()
Tééda, to byl doják. Spíš bych takový film čekal od Spielberga než od Lynche. Jeden z nejsmutnějších filmů vůbec, hlavně proto, že je založen na skutečné události. Film s neopakovatelnou atmosférou, s výbornými hereckými výkony, s krásným koncem a tak dál a tak dál... Hlavní je ovšem ta atmosféra - černobílá kamera, sny, představy, panoptikum živých zrůd, smutná hudba.. Lynch je prostě borec. ()
po dlouhé době konečně další film, který "mě vzal"... nejlepší lynchův film, možná právě proto, že je odlišný od jeho stylu. lidský hyenismus nezná hranic a tento film ho ukazuje, ale zároven ukazuje lidskou lásku a další kladné vlastnosti... dokonalé dílo ()
David Lynch sa znížil na úroveň lúzy a natočil takúto bombu. Natočil film o tom, aké šťastie máme, že sme normálni. Natočil film o nezlomnosti ducha a popasovaním sa so životným údelom, ale aj o ľudskom hyenizme. Emóciami nabitý snímok inšpirovaný skutočnými osobami, a už ten fakt pridáva na jeho sile. Pred nedávnom som čítal článok o skutočnom sloňom mužovi, takže pre mňa bol o to zážitok silnejší. To, ako sa do roly vcítil John Hurt má v celej histórii kinematografie len málo precedensov. Námet sám o sebe bola tutovka k naviazanosti sa na hlavného hrdinu, no on to dotiahol takmer k dokonalosti. Veľkú úlohu však na tom má aj citlivý strih a výborná hudba. Ťah natočiť film čiernobiely bol už od začiatku hop alebo trop, tu to však bol bonus navyše, a tento ťah vyšiel dokonale. ()
Je tu bod nula. Film, ktorý je taký geniálny, ľahko konzistný a primočiarny, ale neviete-nemožete proti nemu praktický povedať žiadnu kritiku. Ľahkosťou, systematickosťou aj hravosťou Lynchov najsilnejší a najemocionalnejší kolos s največšiou výpovednou hodnotou. Veľa krát tiež budete kričat (beznadejne) na obrazovku spolu s Johnom Hurtom "nechajte ho, on je tiež predsa, len človek". I keď by jeden povedal, že je to jeden z normalných filmov, nemal by pravdu. Sloní muž, je ďaleko lepší a emocionalnejší než hociaká vysokorozpočotová Hoolywoodská emocionálna vydieračka. Pri konci sa mi druhýkrát stalo (prvým bol Kokain), že som nechcel aby to tak skončilo. Emocionálne najzdrcuvejší film.95% ()
I takové monstrum jako Sloní muž v sobě může mít mnohem víc lidskosti než někteří "normální" lidé, jen to nemusí být znát na první pohled. ()
Pro mě zatím nejlepší a nejstravitelnější film Davida Lynche, u kterého si nemusím lámat hlavu s něčím co podle mě stejně smysl nemá. O Sloním muži je jinak těžké cokoliv napsat, tenhle film o lidské krutosti, ale i dobrosrdečnosti je třeba vidět na vlastní oči... ()
Smutný. Líbila se mi myšlenka, zda je vlastě dobrý či zlý člověk..ačkoliv mu chtěl pomoci, stejně z něj udělal atrakci..moc dobrý a myslim, že člověk s takovou vizáží by se tomu nevyhnul nikdy. Podle mě nejlepší film Anthonyho Hopkinse, nevím, jestli to bylo tim jeho mládím:), ale doopravdy mě zaujal . Zajímal by mě alternativní konec..jestli by vůbec nějaky udělat šel.. Od Lynche jsem zvyklá na jiný druh filmu, až mě překvapilo, že tenhle měl jednoduchou dějovou linii a já pochopila konec:) ()
Lidé jsou zlí. Lidé jsou hloupí a lidé jsou omezení. Staré schéma viděné tisíckrát na krásné i ohyzdné variace. Viděné tisíckrát, zapomenuté děvětset devětadevadesátkrát. Co má tohle navíc? Až moc podbízivou černobílou kameru a skvělou vrchní sestru Mothersheadovou. A ještě pár úchylností, se kterými se setkáte jen u Davida Lynche. ()
Ještě, že máme Lynche a staré snímky v archívech. Kdyby se točily takové filmy pořád, kina by byla plná a kritici by nebyli tolik znechucení. Žádné barvy, efekty, ale skvělí herci, dojemný a bizardní příběh morbidně kontrastující s veselou pouťovou hudbou, kterou střídají deprimující tóny. Snad nejlepší film, který jsem za poslední dva roky viděla. ()
Krásný dojemný příběh s vynikajícími hereckými výkony a překrásnou hudbou. /90%/ ()
Reklama