Režie:
Jaroslav MachKamera:
Jiří TarantíkHudba:
Štěpán LuckýHrají:
Karel Höger, Jiřina Petrovická, Vladimír Menšík, Bohumil Šmída, Jan Skopeček, Martin Růžek, Luděk Munzar, Miloš Nedbal, Jaroslav Mareš, Kateřina Klumparová (více)Obsahy(1)
Nahá pastýřka je název obrazu rokokového malíře Jeana-Honoré Fragonarda, který proslul nejen jako portrétista a ilustrátor, ale také jako autor erotizujících obrázků. Jedním z nich je i obraz ze zámku Ronov, na kterém je někdejší zámecká paní a proslulá milostnice Anna vypodobněna jako „nahá pastýřka“. A právě kolem tohoto plátna se točí bohatě rozvíjený příběh. Vyšetřovatel kapitán Tronda (V. Menšík) originálním způsobem – netradiční kombinací kriminalistických a divadelních metod – vyšetřuje dvojnásobnou vraždu a řadu podvodů a machinací s uměleckými díly… (Česká televize)
(více)Recenze (112)
Jedna určitě z těch povedenějších českých kriminálek o dvou mordech, ztraceném obrazu a jednom malém divadle. Vyšetřující skupina v čele s Janem Skopečkem je doplňována už od začátku kapitánem Vladimírem Menšíkem, který se zasloužil především v úvodu filmu o krásné herecké vystoupení a okořenil svým živelným herectvím celý film. Navíc nejde jen o suchopárnou detektivku, sem tam je nám nabídnut i humor, čehož si také jako divák musím cenit. Hudba: Štěpán Lucký ()
Obsazení této komedie dává tušit, že dílko bude dobré. A také je. Jaroslav Mach se mimo režie podílel i na scénáři a obě role zvládl výborně. Nedokážu si pomoci, ale pro mě je nejvýraznější postavou pan Pacínek a jeho představitel Bohumil Šmída. Jinak film perfektně funguje nejen jako detektivka, ale díky pánům Šmídovi a Menšíkovi se sem tam i docela zasmějete. ()
Jeden z legendárních českých kriminálních filmů v černobílém hávu. Snaha kriminalistů odhalit vraha ve spojitosti se snahou o objasnění záhady obrazu Nahá pastýřka v zámeckém prostředí jsou tím pravým nábojem a díky výbornému scénáři udrží divákovu pozornost a napětí po celou dobu filmu. Filmu vévodí vynikající herecké výkony Vladimíra Menšíka a hlavně pak Bohumila Šmídy, v té době hodně obsazovaného do různých podobných kriminálek právě do role Pacínka. Vzhledem k atmosféře, která by se dala krájet, výbornému hereckému obsazení a ruku v ruce s ním k parádním hereckým výkonům nelze hodnoti jinak než plným počtem bodů. ()
Jednání prvé: Státní zámek prolezlý šejdíři. Podívejme na ně, na kunsterei. Milostivá paní sem, milostivá paní tam. Neudělají krok, aniž by neprovedli nějaký ten vykutálený kšeftík, západní valuty jim čouhají i z uší, to vše přímo pod nosem esenbáka Menšíka, který má na zámku asi služebnu. (Omdlení jediného poctivce nikoli při pohledu na mrtvolu, nýbrž na zjevení Nahé pastýřky, je v této situaci zcela logické.) Jednání druhé: Protřelá šejdířka chce zítra ráno emigrovat a tak si dá s otravným somrákem schůzku už na dnes večer? Nota bene na dobu, kdy potřebuje tajně odebrat obraz? Pak ji nenapadne nic lepšího pro klidný odjezd než se pokusit ho zapíchnout? Nota bene vlastního bratra? Nu, dobře jí tak, krávě. Jednání třetí: Nejprve to vypadá na nejdementnější vraždu v dějinách české kriminálky. Pak se to sice překvapivě zkomplikuje a celý průběh vyšetřování skýtá velmi sympatickou společenskou zábavu. Ovšem závěr je ještě promyšlenější než úvod - jednání čtvrté: Jakže? Vrah si má po veřejné inscenaci falešného doznání myslet, že případ je uzavřen? Jakže? Oba obrazy jsou k disposici, ví se, která bije a on si má myslet, že proklouzne s tím správným? Jakže? On si to dokonce opravdu myslí? A nakonec kapituluje pod tíhou takových důkazů, jako je nesprávná expertíza a umaštěná kapsa? Nehledě na to, že je divákovi už dopředu prozrazen tím, jak pronáší své „to vám blahopřeji, pánové“ (zhruba 1:01:07). Tak tedy hvězdička za v tak lehkém filmu nečekaně kvalitní ochutnávku tehdejších herců. Vyšetřovatelům to docela pálí, ačkoli vypadají jako z půjčovny. Podezřelí jsou zajímavější. (Ovšem Shakespeare před dvěma sty lety, to snad ne, pane Munzar.) Druhá hvězdička specielně pro pana Pacínka („...pan Pacínek napsal hipotéza s měkkým i, ano?“ „To je těžký, já nemám ucelené klasické vzdělání.“) v podání skvělého Bhm. Šmídy. Jinak další dobový film, v němž zní z rádia Karel Gott. ()
Jedna z nejlepších detektivek našich časů. Ano, scénář je napsán ve stylu klasické detektivky anglického střihu, kdy se zdá zpočátku vše jasné a pak se před námi začínají rozvíjet komplikace, které nám najednou celý případ zatemní, kroměvraždy paní Jůzové dojde nakonec i k vraždě malíře, případ se pak vyšetřuje a opět klasicky - jako je to třeba u A. Christie - se sezvou všichni podezřelí a místní kapitán VB Menšík sehraje komedii, při níž usvědčí skutečného - a překvapivého - vraha. Kdo by to v tom Högerovi čekal... Ne, pokud tento příběh člověk nezná nebo nepamatuje, od obrazovky se neodtrhne, aby o něco podstatného nepřišel. Navíc skvělé herecké výkony - Pacínek Šmída, Menšík, Höger, Munzar... Co víc si přát? ()
Galerie (7)
Zajímavosti (12)
- Pacínek (Bohumil Šmída) si volně upravil přísloví „Audaces fortuna“ jako „Odvážní mají kliku“, věrnější verze překladu však zní: „Statečným přeje štěstí.“ (sator)
- Laburda (Karel Höger) omlouvá své nedokonalé psaní na psacím stroji slovy: „Homerus caecus fuissé dicitur,“ což v překladu znamená: „Homér byl slepý.“ (sator)
- Scény na hřbitově se točily na Smíchovském hřbitově Malvazinky, dále se natáčelo na zámcích Ronov a Orlík. (sator)
Reklama