Režie:
Gustav MachatýScénář:
Gustav MachatýKamera:
Václav VíchHrají:
Karel Schleichert, Ita Rina, Olaf Fjord, Theodor Pištěk, Charlotte Susa, Luigi Serventi, Ladislav Herbert Struna, Milka Balek-Brodská, Bohumil Kovář (více)Obsahy(1)
Za deštivé noci poskytne železniční hlídač nocleh elegantnímu cestujícímu, kterému ujel vlak. Když je hlídač odvolán do služby, zůstane George, jak se cestující jmenuje, s jeho dcerou Andreou v domku sám. Na Andreu mladý světák velmi zapůsobí a ještě téže noci mu dívka podlehne. Ráno George odjede. Andrea po čase zjistí, že čeká dítě. George pokračuje ve městě ve svém nevázaném životě a stýká se důvěrně především s vdanou paní Gildou. Když dostane od hlídačovy dcery dopis, že je těhotná, pošle jí peníze. Andrea odjede do města, aby tam tajně porodila. Dítě se však narodí mrtvé. Andrea se později provdá za muže, který ji zachránil na opuštěné cestě před znásilněním. Andrea mu dala vlastní krev pro nutnou transfuzi po zranění, které mu násilník způsobil. Jednoho dne se náhodou ve společnosti svého manžela setká s Georgem, který ji začne znovu svádět. Záhy se i v mladé ženě probudí znovu dřívější touha, opouští manžela a chce odejít s Georgem... (ČSFD)
(více)Recenze (118)
Když dvě kapky splývají v jednu,je to erotické,jenomže bohužel jinak než jak si dneska tenhle pojem vykládáme. Je to spíše symbolické,smyslně okouzlující nrozdíl od vulgární a příliš názorné erotiky prezentované v dnešní době.Belldandy my svým komentem vzala slova z úst. Příběh filmu sám o sobě mi přišel jako z nějakého šestákového románu,ale kvalita příběhu je převálcována zpracováním příběhu,v oněch levných románech by po nějaké psychice postav nebylo ani vidu,ani slechu. Kdežto v tomto filmu je to většinou o psychice,duševních pochodech svedené Andrey. Ten příběh je jako z každého druhého českého filmu té doby,ale jen málo z nich se může chlubit takto kvalitním zpracováním. ()
♪ Všude jsou, všude jsou, [...], pověst nám poskvrní, smyslníci smyslní. ♪ - Pověst není vše! I když uznávám, lidé s vámi zacházejí přeci jen jinak, když ji máte - předcházet si, či přecházet, toť oč tu běží. Přesvědčit se o tom můžeme právě zde. ;-) __ Hotový rej upírů, nezdá se vám? Mám být konkrétnější? Jak je ctěná libost: vizte ony mrtvolné obličeje, obličeje nejběžnější z barvy pokojových stěn (Olaf Fjord)! Musí být zklamán ten, kdo čekal náběh ruměnců, vyvolaných smyslnými (erotickými) hrami. Postavy Erotikonu si neužívají, ó nikoliv, oni se navzájem využívají/zneužívají. Tyjí ze svých citových zmatků, potřeby být milován. Že by tedy nakonec skutečně byli upíry? __ Vždycky jsem chtěl vidět Th. Pištěka v tragické úloze; samozřejmě tato tužba spadá v ty, které si jeden uvědomí až a posteriori, tedy jsem na to přišel až dnes. 70% ()
Vizuálne výnimočné dielo, ktoré sa zarezáva do prvej signálnej sústavy a rezonuje vo veľkom. A presne to stále obdivujem na nemých snímkoch 20. rokov minulého storočia, pretože vedia podať všetky potrebné, zásadné a vhodné emócie minimálne obrazovou formou. A nemalou a hlavne skvelou položkou sú aj herci ( hlavne Pištek a krásna Ita Rina ), ktorý proste hrať vedia. Ide tu samozrejme o prejav vizuálny, ale je to prejav, ktorý vyjadruje a doplňuje. Film krásny, smutný a veselý zároveň. ()
Erotikon už ztratil veškerou pachuť skandálního filmu pro dospělé, ale neztratil estetiku uhrančivosti, která vás provází celý film. Skvělé dvě hlavní postavy mezi kterýma to doopravdy jiskří, pěkné filmové postupy z kterých sálá nostagie a pak také třeba skvělá kamera Oty Hellera. Našlo by se spoustu důvodů proč vám doporučit tenhle film... Možná i proto, že to byl jeden z prvních českých filmů, který za něco stál a mohl se měřit i se zahraniční konkurencí... ()
Pokud se na Erotikon Gustava Machatého podíváme v kontextu s dobou svého vzniku, lze o filmu hovořit pouze v superlativech. S odstupem času nelze přehlédnout nedostatky, ale přesto i dnes má tato psychologická romance okouzlující půvab a s expresionistickým výrazem odvážně proniká do niter postav a odhaluje jejich vnitřní rozpoložení naléhavě sugestivním, obrazově neklidným i divadelně hereckým postupem. V němém filmu je herecký spontánní prožitek tou nejdůležitější složkou a potom lze přehlédnout i romantizující tón idealistického básníka Vítězslava Nezvala. Zápletky zavání stereotypy, ale celkový postoj tehdejší společnosti k problematickým společensko-existencionálním otázkám nebyl nejupřímnější, a ani se nedokázal vymanit z maloměšťácky puritánských předsudků. V tehdejším prostředí byl každý podobně závažný námět odvážný a konstruktivně kritický. Samotný průběh je svým důrazným zpracováním úchvatným představením syrovosti v chtíči a podléhání rafinovanému a elektrizujícímu pokušení. Hlavní postavou příběhu je prostá venkovská dívka Andrea (šarmantní Ita Rina). S naivní důvěřivostí se poddává neodbytnému svádění a šimrání podbřišku, aby při své cestě na vrchol přizpůsobila své chování přetvářce a erotickým výzvám nevšedního dobrodružství lepší společnosti. Hlavní mužskou postavou je oduševnělý a zábavný floutek George Sydney (dobrý Olaf Fjord), přelétavý v uspokojování svých tělesných potřeb. Nové a znovuobnovené atraktivní podněty jsou prostředkem k novým zážitkům a jen výjimečně se jeho sebevědomá drzost dostává do konfliktu s odplatou a mravní zodpovědností. Výraznou postavou je Andrein manžel Jean (velmi zajímavý Luigi Serventi), obětavý, tolerantní a šlechetný muž, který neváhá v jakékoli situaci přispěchat rychle a účinně na pomoc. Důležitou postavou je Hilbert (dobrý Theodor Pištěk), zhrzený muž z vyšší společnosti. Tíha parohů ho nutí přistoupit ke konečnému řešení záletnického chování manželky. Z dalších rolí: Andrein starostlivý otec a laskavý železničářský hlídač (zajímavý Karel Schleichert), Hilbertova rozmazlená a nevěrná ženuška Gilda (příjemná Charlotte Susa), násilnický kočí (pozoruhodný Ladislav Herbert Struna), či pragmatická porodní bába (Milka Balek-Brodská). Na technické kvalitě filmu se zčásti podepsal zub času, ale expresivní herectví a naléhavý obraz zanechají pocit jedinečného zážitku i v dnešní pokrokové době. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (11)
- Na vzniku snímku se podílela řada znamenitých tvůrců od Vítězslava Nezvala, který inkognito poskytl námět, až po kameramana Václava Vícha či architekta Jilia von Borsodyho. [Zdroj: Festival nad řekou] (hippyman)
- Premiéra proběhla v Karlových Varech. Pražská premiéra byla až 3. 1. 1930. Film byl znovu uveden roku 1933 v české a německé ozvučené verzi s hudbou Erno Košťála. Obě verze byly podstatně zkráceny. V NFA existuje kopie německé verze K-N 1860,0 m, kopie české verze na videokazetě. Film byl v letech 1993-95 rekonstruován v Národním filmovém archivu. Zdroj: Český hraný film 1898-1930, NFA 1995. (ČSFD)
- Natáčelo se v Praze, ale také v Karlových Varech. (džanik)
Reklama