Režie:
Louis MalleKamera:
Tonino Delli ColliHrají:
Pierre Blaise, Aurore Clément, Ave Ninchi, Roger Riffard, Jacques Rispal, Pierre Decazes, Jacqueline Staup, Stéphane Bouy, Jean Rougerie, Gilberte Rivet (více)Obsahy(2)
Leto 1944, južné Francúzsko. Osemnásťročný Lucien Lacombe sa z nerozvážnosti rozhodne spolupracovať s nemeckými okupačnými orgánmi. Čoskoro sa však jeho situácia skomplikuje, keď stretne France, židovské dievča, do ktorého sa zamiluje...Film, ktorý sa snaží demýtizovať tradičný pohľad na francúzske dejiny počas 2. svetovej vojny, bol v roku 1975 nominovaný na Oscara a získal viacero ďalších ocenení. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (21)
Zaujímavý príbeh bezcitného, morálne a charakterovo neukotveného dedinského mládenca vyrastajúceho bez väzneného otca. Je prirodzené, že s takýmto vybavením sa koncom II. svetovej vojny bez výčitiek svedomia pridá k nemeckej polícii, čo mu umožní pohodlný život a ochutnanie dovtedy nepoznanej moci. Tú si overuje na židovskej rodine prežívajúcej s falošnou identitou. Séria udalostí, pri ktorých je potrebné zaujať jednoznačný postoj plne odhalí jeho nepripravenosť čeliť životným výzvam. Film je nepochybne zaujímavý, obsahuje množstvo nových pohľadov na psychiku človeka vo vypätých životných situáciách, noví mladí herci preukázali svoj talent a tak jediným mojim problémom je, že tento film nepotrebujem vidieť ešte raz. A bez tejto potreby ja štyri hviezdičky nedávam. ()
Príbeh chlapca, ktorý sa neuveriteľným spôsobom z upratovača starobinca a šklbača sliepok prerodil na fašistického policajta. Možno za to mohla jeho záľuba v strieľaní zajacov alebo bleskovom zabití sliepky holými rukami, čo bola dosť prekvapujúca surová scéna. Tvorcovia si nielen pre túto scénu do titulkov nemohli dať oznam, že vo filme nebolo ublížené žiadnemu zvieraťu. Jeho druhý prerod na konci už bol vernejší a zobrazený s citom, možno tomu prispela jeho priateľka a jej spôsob vykreslenia vo filme. ()
Malle je v tom nejlepším co uměl dávno za novou vlnou, ale narozdíl od Truffauta nebyl po šedesátkách už jen lehkonohý anebo průměrný. Tahle studie zla při setkání s dobrem víckrát křísne do dřeně. Na to, že to je jen retro, a že je tu občas něco fousatého (mariánský průvod), je znát, že pán měl étos, a to ten, který nesetrvává u musíme si pomáhat. Přijde mi, že Manželství Marie Braunové by bez Lacombeho nebylo – zvláštní inspirace. Geniální moment cca 35. minuta: „pán je bohatý a lakomý Žid“ – a bez varování zazní odvedle klavírní fanfára (je to taky Beethoven?). Skvělí herci, uf. Lehounce bezradný závěr - kam s tím vším taky... ()
Zostreľovať pospevujúcich vtákov prakom, hrdúsiť sliepky, asistovať pri zomieraní koňa - to sú kruté, no viacmenej typické zábavky chalana z vidieka. Zdroje primknutia k nemeckým okupantom treba hľadať inde: v pubertálnej urazenosti, spočívajúcej v odmietnutí jeho ponuky pomáhať ilegálnemu odboju a tiež v opojnom pocite moci, prinášajúcom peniaze, lásku, zábavu. Policajné udavačstvo protirežimných osôb je zvrhlé a odsúdeniahodné. Lucien však bol len jednoduchý dedinský mládenec: žiadne móresy, nulové vzdelanie. Vyrastal bez otca, robil pomocné práce. Rýchlo zistil, že podstatou vtedajšej policajnej práce nebolo odhaľovanie zločincov, ale vypočúvanie, zastrašovanie a ťaženie z ukrývania nepohodlných majetných, ktorých možno podojiť. Pocit dôležitosti a peňažný profit napriek týmto zhovädilostiam pri výkone práce v mládencovi zvíťazili. A tak zostal. Absolútna priorita mamonu v jeho jednaní pekne dokumentuje aj navonok ušľachtilá záchrana dvoch Židoviek. V skutočnosti ich zachránila nie prebudená humanita, ale prostá túžba po zlatých hodinkách. ()
Louis Malle je režisér, který mě zajímá už delší dobu a proto jsem byl bezvýhradně nadšen, když jsem uviděl v televizním programu premiérové uvedení údajně jednoho z jeho nejlepších filmů. A že se bylo na co dívat. Už jenom úvodní scéna, vygradovaná hudbou Djanga Reinhardta je fantastická. Poté Malle rozehrává spojitou sít zdánlivě nesouvisejících scének a desítek nenápadných detailů, aby postupně vytvořil dokonalou psychologickou drobnokresbu o tužbě po moci, kolaboraci a lásce. Nevypráví pomocí dialogů, ale hlavně obrazem. Nejvíce mě na tomto filmu fascinovalo, s jakou neskutečnou pečlivostí se drží zvolených postupů, které se celou dobu pravidelně opakují, navazují a rozvíjejí. Všimne si jich ale jenom velmi pozorný divák. Tomu se říká dokonalá režisérská a scénáristická práce. A taky castingová, protože Pierre Blaise - do té doby neherec - je typově naprosto perfektně vybraný a zahrál svou postavu tak, jako by jí sám byl. To stejné vlastně platí i o vedlejších rolích. Mám pocit, že Malle je hodně nedoceněný režisér a zasloužil by si větší pozornost. ()
Reklama