Režie:
Paprika SteenScénář:
Jakob WeisKamera:
Jens SchlosserHudba:
Jeppe KaasHrají:
Paprika Steen, Sofie Gråbøl, Patricia Schumann, Lars Knutzon, Lars Brygmann, Karen-Lise Mynster, Jacob Lohmann, Fanny Leander Bornedal, Jakob Randrup (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Hořká komedie dánské herecké hvězdy Papriky Steen o tom, že rodina je největší požehnání… i prokletí. Svoje o tom ví Katrine, která se vždycky děsí vánočních svátků. Znamená to pro ni nejen vařit pro třináct členů rodiny, ale zároveň vyčerpávající diplomacii mezi jednotlivými aktéry. Letošní Vánoce jsou ale obzvlášť stresující, protože za sváteční stůl má zasednout i Katrinina sestra Patricia, která právě vyšla z protialkoholní léčebny. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (21)
Až sarkasticky vtipné vykreslení jednoho "slavení" Vánoc v rodinném kruhu. Úsměvy a vánoční nálada, za kterou se skrývají vnitřní rozdíly a nevyřčené konflikty. Skvělý je kontrastní prvek malé blonďaté holčičky, ztělesňující andělsky ten nezkažený vánoční ideál, na který si všichni ostatní vlastně jen stereotypně hrají. ()
Díky výborně odpozorovaným situacím a trefným dialogům se tvůrcům povedlo skvěle nastínit, jak taky může vypadat vánoční oslava, když se rozvětvená rodina pravidelně schází jen o svátcích, a to z poměrně běžných důvodů, že mezi jejími členy jsou nedořešené spory a letité křivdy. Konverzační dramedie Svátky klidu a míru má sice v mnoha ohledech hodně trpkou příchuť, ovšem třeba ty vleklé peripetie se zelím tíživé momenty parádně odlehčují. (75%) ()
Koľkokrát sme to už videli, že... ale stále nás tieto stretnutia, kde si postavy konečne povedia, čo si (o sebe) skutočne myslia, bavia. Sviatky pokoja a mieru sú nakrútené tak, aby vám ani na Vianoce náladu svojimi ostrejšími hranami neskazili, takže informácie ako v Rodinnej oslave sa nedočkáme a nikto ani na nikoho nebude vyťahovať nôž. Pokiaľ ale budete mať dojem, že sa pozeráte na desiatu variáciu niečoho z minulosti, tak si možno až teraz uvedomíte fakt, že s rodinou sa treba stretávať dvakrát do roka. Raz si poviete všetko, čo vás trápi a určíte toho, koho v rodine najviac nenávidíte a na Vianoce už odbremenení môžete pred deťmi hrať divadlo, že sa všetci bezbreho milujete. ()
„A pokud se někdo nepostará o své vlastní, zejména své nejbližší, zapřel víru a je horší než nevěřící. Těmito slovy bych vám chtěla popřát veselé Vánoce.“ Aby to divák neměl se sympatiemi k postavám tak těžké, jsou mu ukázány nepěkné vlastnosti většiny z nich. A když se po příchodu nezvané sestry přidá ještě upřímnost, už moc nechybí k té pravé pohodové, láskyplné a všeobjímající vánoční atmosféře…plné hořkosti, napětí, konfliktů a vytahování dávných křivd. A ačkoliv v rámci tragikomedie přijde i na zvážnění, většinu času jsem se dobře a škodolibě bavil (navíc si libuju v rodinných setkání, kterých se nemusím fyzicky účastnit). Paprika Steen mi potvrdila, že umí nejen jako herečka, ale i režisérka (jak ukázala už v Nechte maličkých…). Je však škoda, že tvůrci nechtěli zůstat tak cyničtí, a přece jen dodali i trochu té laskavosti Vánoc (naštěstí úplný závěr už byl velmi severský). Celkově to vidím na slušné 4*. „Přijde Santa.“ - „On není, ne?“ - „Nikdy nevíš.“ - „Adamovi takové blbosti neříkáme!“ - „Ne…ale o Bohu mu vyprávíte, že?“ ()
Čím to, že právě seveřany tato rodinná setkávací dramata tak fascinují? Ono proč ne, v tomto námětu je mnoho možností vytvořit silný příběh a téma Vánoc si o to přímo říká. Každopádně to lepší již bylo natočeno (Trier, Vinterberg), tedy je možné, že i z tohoto důvodu mělo jít o jakési odlehčení od silných dramat, na nějž jsem se právě těšil. Překvapivě tímto Svátky klidu a míru nejsou, velmi hořké vtipy by se daly spočítat na prstech jedné ruky. Hold je to další z dramat, které v silné konkurenci ne vždy obstojí. Součástí prakticky každé "vtipné" scény je Poul, takže jich opravdu není mnoho. Silné, které v hlavě zůstanou jsou na tom podobně, totiž, je to zvláštní, ale mám takový pocit, že je často pokazilo až příliš dialogů... snad kdybych uměl dánsky. Takže vzpomenu jen rozbalování dárků, při němž atmosféra začíná nepěkně houstnout. Žel, to je tak vše, ani závěr totiž nenadchne, ranní "usmíření" není příliš důvěryhodné a linie Poula a dcery jsou s dosti očekávaným koncem. Nad jednou věcí ale přeci jen přemýšlím... Proč dělat tyto obří sešlosti, dle zarytých pravidel, když si je vlastně nikdo neužívá. Pouze věčný stres je všudypřítomný. 60% ()
Galerie (20)
Zajímavosti (1)
- Celosvětová premiéra proběhla 7. září 2018 na Torontském mezinárodním filmovém festivalu. (Varan)
Reklama