Recenze (5)
Pekné, ale toho teatrálneho sentimentu tu bolo predsa len na môj vkus až príliš. Neviem, ale k postave Koseia som si za celý čas nedokázal v podstate nájsť žiadnu sympatiu. Veľa krát sa v rozhodujúcej chvíli zachoval absolútne nelogicky (ba až sebecky), a ešte sa dokázal popri tom hrať na chudáčika. Zatiaľ čo Kaori, to bolo úplne o inom, síce aj ona mala občas dosť podivné reakcie na okolité podnety (niekedy to hraničilo už s bipolarizmom). Ale u nej sa to aspoň dalo pochopiť z tej neskrotnej túžbe po obdive. Mimochodom, Koseiova hra na klavíra ma absolútne nebavila, no Kaori hrala na husliach ako bohyňa! Film ako taký nebol zlý, až na tie mínusy, ktoré som spomenul. Takže 3* ()
Stejně nesympatické jako anime, hlavní postava je blbík, co furt řve a neví, nechci, boí se, ne ne ne a tím je mi děsně nesympatický, naopak jeho ženský protějšek je přesně jeho superhrdinský opak a svým charakterem mi také není nijak sympatická. Hudba mě nakonec taky nijak nezaujala... vypadá to sice hezky barevně jako anime, ale je to stejně nezáživné. Jestli se ovšem anime líbilo, tohle by mělo taky. Herecké výkony... v rámci mezí a charakterů ok. ()
Do "Your Lie In April" som išiel s nulovými informáciami. A keď film skončil, vnútorne som mal pocit, že ma absolútne nesklamal. Opäť išlo o silnú a dobre napísanú drámu. Na jednu stranu je to romanca, ktorá dokonca funguje skoro ako ľúbostný štvorec, no v realite je film skôr štúdiou našich dvoch hlavných hrdinov a romancou medzi nimi. A to si dokopy ani nemusia dať jediný bozk. Čo sa mi na filme páči? Sú tu 2 hlavné elementy. V prvom rade je to hudobne absolútne fantastické. Kedykoľvek som mal možnosť počúvať tie hudobné duetá, alebo keď Kosei hral na klavíri, tak to dostalo skvelú atmosféru. No a v druhom rade vizuálna stránka filmu. Po oboch smeroch skvele zvládnutá. Jednotlivé zábery majú v sebe nádhernú eleganciu a bol som schopný sa na ne pozerať počas celého filmu. Okrem toho ale film zvláda aj vizuálnu komunikáciu. Nepotrebujeme niečo reálne vidieť, aby sme pochopili čo sa stalo. Ideálny príklad je to finálne vystúpenie. Myslím, že sme z neho pochopili úplne všetko, čo sme mali. Takisto v úvode, keď Kosei má pozdraviť mamu a pokloní sa jej obrázku. Nepotrebovali sme k tomu nič viac. A pochopili sme. Takto má s nami film správne komunikovať. No priznávam, že mi boli sympatické aj postavy. Viac-menej síce od začiatku vieme kam to bude smerovať, nevadilo mi, aby to tam smerovalo. Myslím si, že som dokázal pochopiť obe postavy. Aj Kaori aj Koseia. V jeho prípade sú síce občas jeho reakcie trošku zvláštne. Najmä počas druhej polky filmu. Ako mu niekto filmu povie, je to úplný idiot. A musí to sám pochopiť. V Kaorinom prípade je to o inom. A musím pochváliť Suzu Hirose za vynikajúci herecký výkon. Scénka v nemocnici, kde sa pokúša postaviť je sama o sebe vynikajúca. Najlepšie ale bolo, že kedykoľvek som mal pocit, že film dosiahol svoj najlepší moment, tak o chvíľu prišiel ďalší. Rovnako silný. Jediné čo som úplne nepochopil (ale mohlo to byť z dôvodu chýb v titulkách) bolo v akom vzťahu bola Hiroke ku Koseiovi? Bola to partnerka jeho mamy? Bola to jeho teta? Nie je mi to z filmu jasné. Ak to bolo vysvetlené a mal som len zlé titulky, tak mi to prosím skúste objasniť. Ako celok som si ale film skutočne užil. A padol mi veľmi dobre. Ja si myslím, že ak máte radi ázijské drámy, tak to oceníte. Na mňa to dojem rozhodne urobilo. Hodnotenie: A ()
O Your Lie in April jsen náhodou zakopl a nevěděl, že v tom je Suzu Hirose. Dobře se na ni dívá, možná až moc super charakter. Naopak, hlavní hrdina mi svojí povahou leze na nervy - obecně nemusím ufňukané typy. Dvě hvězdičky pro něj akorát. Co se Suzu týče, viděl jsem s ní už třetí věc a všude byla podobná. Ocenil bych od ní v budoucnu jiný typ postavy. Do plusů naopak dávám, že jsem neznal příběh (seriál) a netušil, jak dopadne. Nic nového, koukatelné, duet klavíru s houslemi hodnotím jako super. ()
Ten film som si pozrel len kvôli Suzu Hirose. Inak moc tento druh filmov nemusím. Filmy čo sa hrajú na obrovské romance a nakoniec skĺznu do patetickej drámy som si užil počas svojho dospievania dosť. Japoncom tento žáner ide a je bohato zastúpený v literatúre, v mange a aj vo filmovom priemysle. Prvá polovica filmu je ale príjemne hravá. Suzu Hirose je vo svojom charaktere prirodzená a nedá sa do nej platonicky nezaľúbiť. Druhá polovica filmu je už bohužiaľ zbierkou tradičných klišé. Nie, že by mi to vadilo. Ten film si ide za svojim a ani sa nehrá, že chce pravidlá posúvať niekde ďalej. Emócie fungujú, hoci ten film je v tomto ohľade manipulatívny než vyslovene prirodzený, ale to k tomu patrí. Pre tých, čo tento žáner majú radi, kľudne hviezda hore. Ja v tomto udržiavam stanovisko tradičného priemeru, kedy som rád, že som to videl, pretože to malo svoje pekné momenty, ale to je za mňa všetko. Suzu ma vo svojej filmografií aj filmy ku ktorým sa veľmi rád vrátim aj niekoľko krát. Tento si k nim bohužiaľ nezaradím. ()
Reklama