Režie:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Jiří ŠustHrají:
Josef Abrhám, Marián Labuda st., Jaromír Hanzlík, Rudolf Hrušínský, Jan Hartl, Jan Hrušínský, Jiří Adamíra, Josef Somr, Chantal Poullain, Alice Šnirychová (více)Obsahy(1)
Film Jiřího Menzela podle stejnojmenného románu Vladislava Vančury je úsměvným vyprávěním, které nás přenese do doby prvních let samostatné republiky. Novými majiteli šlechtických sídel se tehdy stávali zbohatlíci, kteří sice měli peníze, neměli však noblesu starých zámeckých pánů. Jednoho dne se u poválečného regenta Stoklasy na zámku Kratochvíle objeví domnělý ruský kníže Alexej Megalrogov. Galantním chováním okouzlí celou společnost a do přízemní reality přinese romantiku starých časů, která však má své dny už sečtené... Humorný a melancholický žánrový obrázek je – podobně jako svého času Rozmarné léto – hereckým koncertem hlavních představitelů – Josefa Abrháma, Mariána Labudy, Rudolfa Hrušínského a Jaromíra Hanzlíka, umocněný Menzelovým režijním mistrovstvím a poetickou kamerou Jaromíra Šofra. (Česká televize)
(více)Recenze (228)
Prijemna a pohodova atmosfera starych cias : to je filmova adaptacia romanu V. Vancuru. Chvalim vyborny scenar, herecke koncerty Abrhama, stareho Labudu, Hrusinskeho .... proste prijemny a oddychovy film ako ma byt. 89 % ()
Není to Menzelův majstrštyk, ale dokázal vcelku věrně přepsat literární dílo Vladislava Vančury do filmové pdooby tak, že se nejednou budete klátit smíchy. ()
Rukopis Jiriho Menzela je vice nez zrejmy. V tomto filmu s prehledem dominuje Abrham v roli knize Alexeje, jeho hlasky jsou casto vtipne. Bohuzel, kdyz se na obrazovce nejaky cas neukaze, film uvada do sedeho prumeru... ()
Půvabná básnická oslava romantické šlechtické vznešenosti za první republiky, kdy společenskou vážnost si bylo možno odkoupit. Jako vichr se přižene na scénu kníže Alexej Nikolajevič Megalrogov (skvělý Josef Abrhám), aby si svým přirozeným aristokratickým šarmem zajistil obdivovatele, srdce a náruč žen, a nenávist žárlivých mužů. Kníže je renesančně vzdělaný muž mnoha dovedností a znalostí, hbitým jazykem, neutuchajícím elánem a sexuálním chtíčem. Upřímný a dobrý prorok svého hostitele, velkostatkáře Josefa Stoklasy (Marián Labuda), bohatého dobráka toužícího po aristokratickém životě a společenské vážnosti, za kterou platí. Jeho osobními zájmy zainteresovaní rádci velkostatkář Jakub Lhota (dobrý Rudolf Hrušínský) a advokát Pustina (Jan Hartl) jsou přitahováni Stoklasovými penězi a jeho dcerou Michaelou (Barbora Leichnerová). Obyvatelky zámku jsou vysloveně natěšné z přítomnosti knížete, jako vychovatelka Susanne (Chantal Poullain), a klíčnice Cornelie (Ljuba Krbová). Vypravěčem příběhu je sečtělý knihovník Bernard Spera (dobrý Jaromír Hanzlík), který nakonec našel otevřenou náruč u učitelky Ellen (Alice Dvořáková). Další zajímavé postavy: syn Jakuba Lhoty Jan (dobrý Jan Hrušínský), majordomus Kotera (Jiří Adamíra), buran Charousek (dobrý Josef Somr), konečný vhodný spojenec pana Stoklasy, sluha knížete Váňa (Pavel Zvarič) a hbité děti Kitty (Tereza Chudobová) a Marcel (Jan Novák). Lahodné pohlazení po duši, rozveselí, pobaví a zahřeje svou vlnou optimismu. ()
"Sbohem, hlupci z rozumu, předstírající vášně starých časů." Sbohem, osazenstvo zámecké, teď do podzámčí kroky mé vedou. Jiskrné touhy zůstaly v prachovém peří. Nedbalý bonton ulpěl na prahu hostitelových dveří. Pověstný duch doby půvabem svým dál hýří. Putuji dál tímto rejem karnevalovým. Upsati se kratochvílím jiným. Shoďte své masky, lidé mocní, hosté bezmocně pošetilosti. ()
Nějakým zázrakem se mi povedlo tento film přes třicet let míjet. O to víc jsem se těšil, protože současná tvorba komedií nějak vázne. Konec starých časů má v případě tohoto filmu trochu trpký nádech. Jde o poslední film Jiřího Menzela, který za něco stojí. Postava knížete Alexandra, tak může představovat nejen konec šlechty, ale také konec éry filmů, kde se ta menzolovská umělecká manýra krásně doplňovala s vypravěčským mistrovsvím Hrabala, Svěráka nebo v tomto případě Vančury. Teď zpětně může tento název symbolizovat i konec komunismu, ale bohužel také konec filmařiny, na kterou jsme mohli být pyšní. Potenciál tolika skvělých herců v jednom filmu, se po roce 1989 podařilo zužitkovat snad jen Svěrákovi se Smoljakem. A právě díky hercům je tento film víc, než labutí píseň režiséra, který nám dal několik filmových skvostů. Scénáristicky to bylo tentokrát slabší, chyběla mi výraznější ženská postava a možná i zajímavější hudba. Přesto toho Konec starých časů nabízí divákovi o dost víc, než většina současných filmů. ()
SPOILEROIDNÍ HLÁŠKY, KTERÉ SE MI PODAŘILO ZACHYTIT: Nádhera má zavřít hubu posměváčkům. // Skutečný aristokrat přijíždí vždy poslední. // jsem kníže Alexej, můj sluha Váňa. // Přijel už hrabě Codda? // Podivín, ale aristokrat. // Můj syn Jan. - moje dcera. // Tím zacpeme všem huby. // Kníže je ten nejznamenitější vozka. // Nedopustím pane Pustino ... // Obojí posiluje svalstvo zvané prdelní. // Je to kníže arciblázen. // Navštívenky. Všichni okolní statkáři zvou našeho knížete. // Perchta Rožemberská. - Nesmysl. Perchta není. - Nedovolím, aby se kdokoli otíral o ctné jméno mé matky. // Perchta byla bílá paní! - Nevím proč by měla být černá. // A kdopak nám to krade dříví? - To je sedlák Charousek. // Jaká hanebná fraška. Sotva mi ukázali nevěstu už je ruka v rukávě. // Můj vzácný nočník. // Klobouk barona Prášila. // Miluji vás. - Proboha. Moc jste pil. - Jsem opilý vaší krásou. // Pane Charousek, lidem jako vy patří budoucnost. ()
Stará dobrá klasika, kterou si pouštím k rozveselení. Ta Vančurova láska k životu je zcela opojná. Menzel to nádherně převedl na plátno. Poezie všedního dne, rozvalená v trosky příchodem neznámého chlapíka, který všechny sere, ale bez něj je život na zámku strašlivá nuda....100% ()
Povedená Vančurova prášilovská hříčka, v níž Menzel s nenápadným formálním novátorstvím rozehrál starosvětské postavičky do dekadentních peripetií nového světa (prorocké podobenství pro nastupující transformační léta) se skvělými hereckými stylizacemi a největší Abrhámovou filmovou rolí. ()
Přišlo mi to jako exhibice Abrháma, jeho síla ale spíš spočívá v intimním, introvertním hraní, než v této extrovertní exhibici... Na natáčení za svým otcem Josefem Abrhámem (kníže Alexej), přišel podívat i jeho jedenáctiletý syn Josef Abrhám ml. a když viděl historický filmový fundus neodolal a vzal si na sebe část brnění a zmizel. O několik hodin později se vrátil s helmou plnou zahraničních peněz, protože zahraniční turisté se bavili a e neopomněli to dát financemi najevo. Jeho otec situaci nevzal příliš s humorem. ()
To je tak geniální, že stupnice 5 hvězd rozhodně nestačí. Kdyby nebyli amíci idioti tak to dostane oskara, podobně zlatou palmu a všechny lvy co jen lze. Hodnotit to nějak je zbytečné. ()
Abrhám v jedné ze svých nejlepších rolí, doba se ve své podstatě vůbec nezměnila - respektive doba ano, lidé ne. ()
Příjemný poetický typicky Menzlovsko – Hrabalovský film ve Vančurovském duchu. Film silně pohání „hnací motor“- herecký výkon Josefa Abrháma, který je zde velmi energický a svěží, že si jeho postavu divák neskutečně oblíbí. S pomocí skvělých herců, zajímavého příběhu a pěkného prostředí, vznikl film, kterému ani nelze pořádně co vytknout. Prostě se jedná o pětihvězdičkový snímek do pohody a klidně i nepohody. ()
Výborný Abrhám, a celkově docela slušná a přesná adaptace Vančurova románu... ()
Abrhám je vynikající a v podstatě jen díky němu jsem tenhle film dokoukal až do konce. ()
Technické zpracování skvělé, nerušivé, vyzdvihuje situace, do kterých se aktéři dostávají. Čeština zde nabírá další rozměr spolu s hereckými výkony skvělých herců. Poučná komedie k zamyšlení i o tom, že za peníze se všechno koupit nedá. ()
Dost nudná parodie na aristokracii.. ()
Šarmantní a švihácký kníže, zbohatlík postrádající grácii aristokratů, ženy okouzlené nově příchozím svůdníkem a sluha vzpomínající na ony staré dobré časy. Josef Abrhám svým razantním přístupem zcela obrací zámecký život naruby, znepřáteluje si nudné a namyšlené muže a navozuje tu pravou zavátou atmosféru minulých dob. Vynikající herecké výkony přítomných a humor, s jakým hlavní postava jedná s druhými, vás (snad) jako mne naprosto uchvátí. ()
Cejtl jsem se u toho filmu, jako bych se vyhříval u kamen a v nich praskal oheň. Chvíli jsem byl aristokratem. ()
Abrhám sa ako Casanova a Baron Prášil v jednom predvádza až príliš. Takéto lyrické staré časy nie sú pre mňa. ()
Reklama