Režie:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Jiří ŠustHrají:
Václav Neckář, Josef Somr, Vlastimil Brodský, Vladimír Valenta, Alois Vachek, Ferdinand Krůta, Jitka Bendová, Jitka Zelenohorská, Naďa Urbánková (více)Obsahy(1)
První celovečerní film režiséra Jiřího Menzela Ostře sledované vlaky vznikl v roce 1966 podle stejnojmenné novely Bohumila Hrabala. Po povídkovém filmu Perličky na dně a krátkých hraných snímcích Fádní odpoledne a Sběrné surovosti je i tento film dokladem nesmírné obliby, jíž se Bohumil Hrabal těšil mezi mladými umělci. Přepis útlé novely se vyznačuje na svou dobu originálním spojením nepatetického líčení okupačních let, jak se projevují na malém venkovském nádražíčku, a soukromých trablů jednotlivých hrdinů. Film ve své době vzbudil mimořádnou pozornost doma i v zahraničí, hlavně pro něžný i drsný humor, který prostupoval příběh o nelehkém dospívání mladého železničáře, i pro neobvyklý pohled na válečné dění. Snímek získal mnoho domácích i mezinárodních cen, mezi nimi i druhého Oscara pro naši kinematografii. Jako jediný zástupce naší kinematografie byl zařazen i mezi sto nejlepších filmů světa. Znovu budete mít možnost posoudit míru hereckého talentu Václava Neckáře, který v tomto filmu vytvořil svou první filmovou roli. Z dalších výborných hereckých výkonů připomeneme výpravčího Hubičku v interpretaci Josefa Somra, přednostu stanice v podání neherce Vladimíra Valenty, lidsky hřejivou paní přednostovou Libuše Havelkové a Vlastimila Brodského v roli kolaborantského rady. (Česká televize)
(více)Recenze (490)
Dokoanle spojeni Hrabal + Menzel a vzniknul z toho zabavny, i kdyz ponekud bezdejovy film, naplneny typicky Hrabalovskou poetikou. ()
Na mojej strane dosť veľké sklamanie. Menzel síce stvoril kvalitný film, ale mám pocit, že len čistou náhodou. Podľa mňa nevyniká nijak zvlášť v žiadnych aspektoch. Réžia ušla, herci mohli zahrať aj lepšie, dej trocha nudil a scénky boli zdĺhavejšie ako som čakal, aj keď je film pomerne krátky. Jediná fascinujúca scéna je na konci. Ozvučenie je katastrofálne, hudba nič moc. Snáď len strih zachraňuje. Film sa približuje skôr k priemeru a tým Oscarom nie som si celkom istý. 75% ()
Excelující kolaborant Brodský ... Pardon - Excelující Brodský v roli kolaboranta. ()
Smysl a podstata dobře, že byl Hrabal tak trochu úchyl a vyžíval se v těchto tématech - dobře, zahrané také dobře, celek dosti nuda.... ()
Film jsem sledoval ostře, takže jsem se snažil neusnout, ale stejně se povedlo. No, tenkrát si to Oscara určitě zasloužilo a já chápu proč. Leč po letech to už asi neni ono. Aspoň pro mě ne. Neckářa nemusim, Somr i Brodský fajn, scéna s razítkem konečně celá a né jenom ve znělce Kinoboxu a hlavně ten přednosta stanice, ten byl nejlepši, protože byl jak nějakej neherec a to je dycky nejlepší. Jinak mě to ale fakt docela nudilo a dost sem čekal na konec. A ten přišel hrozně najednou, ale to je jedině dobře. Ale aspoň něco mi název tohohle filmu evokuje, a to pisničku od Ivana Mládka 14 Kubíků: Jedu velmi rychle, jedu OSTŘE, jako kdybych prchal Cose Nostře... ale to sme uplně někde jinde... ()
Při loňské četbě knižní předlohy jsem si ani neuvědomoval, jaké kontroverzní téma se nám Hrabal snažil ve své asi nejznámější publikaci představit. K údivu všech, kterých by se mohlo dotknout, film posouvalo ale správným směrem, zachraňujíc jej před spoustou nedostatků. Ke snímku jsem se dostal právě a jedině proto, že jsem si prostřednictvím jedné z Menzelových neotřelých klasik připomněl dílo k povinné četbě k maturitní zkoušce. Kdybych patřil do generace, jež vyrůstala pouze na dílech tohoto typu, pravděpodobně by mě zrovna Ostře sledované vlaky přímo ohromily. V době dnešních filmařských vymožeností je však z hlediska techniky, hudebního doprovodu a výpravy záležitost z šedesátek výsměchem ostatním kouskům, které jsem v nedohledné době ohodnotil. A s připomenutím toho, že jsem také dobře obeznámen předlohou pro tuto filmovou adaptaci, nemohu při "hvězdičkování" činit jinak. ()
Nejsem vůbec příznivcem Hrabalovy tvorby, filmové Postřižiny jsem protrpěl, Slavnosti mně sice bavily, ale viděl jsem je kdysi dávno, a z Menzelových filmů tedy vyhledávám spíše Vesničku nebo Samotu. Menzelův odchod mně ale přinutil, abych se konečně podíval na Vlaky, přeci jen oscarový film nevyprodukujeme každý rok, že. Celou dobu jsem řešil otázku, co konkrétně se na tomhle Američanům líbilo - na to jsem sice nepřišel, ale s radostí jsem shledal, že mně se to líbí - obzvlášť v závěrečné třetině a vždy, když byl na place Bróďa. Ovšem nijak odvázaný jsem z toho nebyl, je to prostě jen velice hezký film, který jsem viděl a už ho víckrát vidět nemusím. Ale hudba je naprosto fenomenální, postavičky zajímavé (Somr, nádražak s holuby) a Neckář překvapil, sem tam nějaký povedený vtípek... Jo, je to fajn. 75%. ()
Jiří Menzel seděl při udělování Oscara vedle kamaráda režiséra Aleksandar Petroviće, který tu byl se svým filmem Tři (1965). Z reproduktorů se ozvalo "Oscara obdržel jugoslávský film" a Petrovič začal vstávat, ale hlas dodal za film Closely Watched Trains (1966). ()
Výborná režie, nadprůměrný scénář a skvělý herci. Za 4,5*. ()
Většinu síly Ostře sledovaných vlaků vidím v té kombinaci několika košilatých historek s protektorátními kulisami – odbojáře to zlidšťuje (člověk si říká ano, takovéhle nějaké obyčejné příběhy za tím hrdinstvím třeba mohly být) a košilaté historky naopak povyšuje na cosi osudově důležitého (což si nejsem jistý, jestli je dobře nebo špatně, ale tak či onak je to zajímavý úhel pohledu). Jenže to je všechno už u Hrabala, a ještě mnohem víc(!). Největší Menzelův vklad spočívá jak známo v tom, že narovnal původně zpřeházenou dějovou linku a zpřístupnil ji tak běžnému konzumentovi – postup, který u Hrabala uplatňoval i později a je za něj oslavován filmovými historiky; osobně si z něj na zadek nesedám, nějaký ten flashbíček bych rád unesl, pokud by se tím do filmu podařilo dostat víc z mnohovrstevnatosti předlohy (toť otázka). Co se mi naopak hodně líbí, je ten celkový sušší přístup bez velkého dojení emocí (nová vlna na pochodu), nádražácká poetika a výtvarná stránka mají taky hodně do sebe, ale některé věci tu a tam drhnou. Mně osobně asi nejvíc nesedí Valentovo neherectví, někde je roztomilej (hulákání do světlíku) a někde spíš jenom ochotnicky neohrabanej (úvodní scénka s holuby). I muziku bych si uměl představit funkčnější a přitom poslouchatelnější. A pak obecně nevím, jestli to celé na můj vkus není trochu moc „lidové“, jednoduché, až podbízivé – pozdější Menzelovy hrabalovské adaptace jsou na tom v tomhle směru často ještě hůř. — No, jelikož mě krutý úděl Miloše Hrmy zamlada hodně oslovoval, dám nakonec ****. ()
Celé to v naivním kabátě zavání tajemnou symbolikou a genialitou, svoje dojmy vlastně nedokážu popsat. Výborná dvojice nácků na vlaku, mladý Kodet s Husákem nemají chybu. ()
Určitě slabší než knižní předloha. Asi už nejsem z generace, která by podobné filmy ocenila. Novelu Bohumila Hrabala ano, ale filmové zpracování mě nudilo, obrovsky nudilo. Ono to není špatné, herci jsou výborní, celý ten příběh je dobrý, ale zkrátka když to vidím v dnešní době, tak mě to nemůže zaujmout. Navíc je opomenuta asi nejsilnější část knížky, což je samotný závěr. ()
"Nemravnosť na malej železničnej stanici na konci druhej svetovej vojny." Notyvole... To len citujem užívateľa Diamant, čo napálil odpad. ()
Jeden z klenotů mezi českými filmy se skvělým Neckářem. ()
Bohumil Hrabal, Jiří Menzel, cena Akademie => zážitek, na který se nezapomíná. ()
Hrabalova poetika vtisknutá do filmové podoby působí věrně: příběh si plyne vlastním tempem, na dramatičnosti postupně nabývá skrze malé osobní příběhy a v podstatě se nic neděje. "Akční" konec je jen třešnička na dortu. ()
Pro některé klasický film, pro mne nezajímavá adaptace skvělé knihy. O co že to má tak vysoké hodnocení především kvůli razítkovací scéně ;) ()
Tomuhle filmu jsem nepřišel na chuť. Menzel jako vypravěč mě nezaujal a nudil. Oskarové ohodnocení je mi záhadou. ()
Nevěřil bych, že takovýhle český film může dostat oscara. Na začátku se mi zdál trošku nudný a mírně zdlouhavý - to tempo zůstane, ale mně už to potom ani nevadilo. Hlavní postava byla naprosto skvělá a v podání Neckáře neuvěřitelně roztomilá (ehm, jsem muž!). Příběh možná mírně ujetý, každopádně více než uvěřitelný. Není divu, předlohu psal Hrabal - och, četl jsem 20 stran Obsluhoval jsem anglického krále a autora jsem začal nesnášet. A možná proto dávám filmu pět hvězdiček - že mi servíruje Hrabala ve stravitelné podobě. Z této předlohy znám právě jenom konec, ale hořkosladký závěr filmu se mi líbil víc. ()
Co vsechno zpusobi ejakulatio praecox v zivote mladeho muze. ()
Reklama