Režie:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Jiří ŠustHrají:
Rudolf Hrušínský, Vlastimil Brodský, František Řehák, Míla Myslíková, Jana Preissová, Jiří Menzel, Bohuš Záhorský, Vlasta Jelínková, Alois Vachek (více)VOD (4)
Obsahy(2)
"Tento způsob léta zdá se mi poněkud nešťastným..." V poněkud zpustlých říčních lázních na břehu řeky Orše se denně setkávají tři postarší pánové: majitel lázní Antonín Důra, sečtělý abbé Roch a major ve výslužbě Hugo. Počasí je nestálé, většinou poprchává a tak má pan Důra nouzi o zákazníky. Většinu času tudíž tráví v rozmluvách a drobných půtkách se svými přáteli. Žádná hádka ovšem není tak vážná, aby ji nespravila sklenice vína a pár utopenců s cibulí. Rozruch do jejich života však přinese potulný kouzelník Arnoštek a především jeho půvabná schovanka Anna. Ta totiž hned při prvním večerním vystoupení okouzlí každého ze tří svérázných filosofů. A ti se o ni začnou každý po svém ucházet... Vladislav Vančura za své nejlepší dílo považoval právě útlou knížku rozprav tří přátel, v nichž se zabývali smyslem existence, krásou a věrností žen a nepostižitelností rozmarů letního počasí. Ovšem hlubokomyslná věta jednoho z nich "Tento způsob léta..." se stala známou až díky filmu, který v roce 1967 natočil režisér Jiří Menzel. S naprostou jistotou a velkou uměleckou erudicí zvládl problém adaptace Vančurovy prózy do řeči filmových obrazů. Vytěžil z ní obrazy plné krásy, poezie a životní moudrosti. A přesně věděl, kdo se do postav, promlouvajících krásným, ale přece jen literárním jazykem, převtělí - Rudolf Hrušínský, Vlastimil Brodský a František Řehák. Půvabnou Annu ztvárnila Jana Preissová, tehdy ovšem pod svým dívčím jménem Drchalová. (Česká televize)
(více)Recenze (370)
Vančurův humor mě moc nesedí. Herecké obsazení je sice skvostné, ale jinak lepší průměr. Scéna s přišívání ucha je dost hustá. ()
Filmová poezie. ()
InJo shrnul to nejdůležitější, takže si dovolím jej citovat: "Děj v podstatě žádný, herci pouze pronášejí mě osobně nic neříkající fráze, atmosféra žádná, gradace taktéž." S tímto se naprosto ztotožňuji...Film jsem přežil asi jen díky docelá dobré hudbě a výbornému Hrušinskému, jinak neskutečná nuda od začátku až do konce. ()
Už samotná kniha je skvělá, ale film je naprosto vynikající. Co věta, to perla. Celá ta řeč působí jako balzám na duši a pan Hrušínský opět všechny zastínil rozdílem třídy. 5* ()
Rozhodně překousnutelnější než předloha, u té jsem si musel po každých deset stránek dát pauzu, abych byl schopen přežít další zíplavu archaismů. Mě se ten jazyk líbí, ale jen v malých snesitelných dávkách - a přesně toho se mi dostává v Menzelově filmu, jenž je navíc dotvořen skvělými hereckými výkony (aby také ne, vždyť se tu potkávají asi dvě největší legendy českého filmu). Děj, jakkoli nanicovatý, na krátkou stopáž naprosto stačí a nikde se nezadýchává ani nezrychluje, takže na diváka čeká opravdu skvostný zážitek. ()
Vskutku překrásná filmová báseň, jejíž sledování a poslouchání je rozkošnou seancí pro oči, uši i duši. Umělecká krása, která propojuje psané slovo s herectvím a půvabným obrazem, ve kterém je skryt podstatný půvab hřejivě radostného života. Majitel plovárny na řece Olši Antonín Důra (skvělý Rudolf Hrušínský), duchovní Roch (dobrý František Řehák) a vysloužilý vojenský major Hugo (skvělý Vlastimil Brodský) spolu tráví čas hovory o životě. Hašteří se, pošťuchují, kultivovaně se přou, popíjejí a radují se. O životě, o jeho smyslu, o krásách a skrytých půvabech, o vznešenosti, o pomíjivosti. Vychutnávají si života plnými doušky a jejich zdánlivý poklid rozčísne příchod kouzelnického mistra a provazochodce Arnoštka (sám pan režisér Jiří Menzel) a jeho mladinké asistentky Anny (půvabná Jana Preissová). Všichni tři přátelé jsou doslova ohromeni jejím půvabem, všichni tři dostanou alespoň zdání šance na získání možnosti k utržení toho lákavého plodu. Leč nikdo nedosáhne svého vytouženého přání a chtíče, svého největšího vítězství a vracejí se zpět na zem a ke svému neměnnému a vznešenému přátlství. Z dalších rolí je to především Antonínova manželka Kateřina (Míla Myslíková), která pro změnu prožije, ze zklamání a ze vzteku, pobláznění Arnoštkem. Úchvatné, půvabné, nádherný balsám na duši, který vykřikuje: vychutnávej jednoduché krásy, které život přináší. Jak dokáže být umění příjemně ukájející. ()
Mlácení prázdné slámy. Tohle slovní spojení mi neustále rezonovalo v hlavě, když jsem se na tuhle legendu díval. Na to, jaké parády Menzel za svůj život natočil, je tohle slabý odvar, který postrádá vtip a smysluplný děj, takže se člověk může kochat leda tak parádním vizuálem a výkvětem dávné herecké generace. 60% ()
Možná nejlepší knižní adaptace od Jiřího Menzela. S nezapomenutelným Rudolfem Hrušinským v hlavní roli. ()
"Tento způsob léta se mi zdá poněkud nešťastným." Málokdy se dávám do paktu s většinou, ale zde nelze jinak. Přiznám se, že do dnešního dne mi pověst okolo této věty zůstala neznámá. A přesto při dnešním shlédnutí tohoto filmu zapůsobila tak kouzelně. Myslím, že je tak skvělá, že se dá v různých parafrázích použít na cokoliv (viz Lima, abychom nechodili daleko). Ovšem také si myslím, že bych měl spíše okomentovat film. Nuže, v prvních minutách mě zaujala nejprve pohodová letní atmosféra a poté skvělý Rudolf Hrušínský. I když jsou ostatní postavy, které ztvárnili například pan Brodský či obojživelník Jiří Menzel, dobré, přesto nezabrání tomu, abych jako symbol filmu označil právě pana Hrušínského. Celkem mě chytl za pačes i humor, ovšem i přes všechna pozitiva jsem zase našel něco, kvůli čemu nemohu dát pět hvězdiček. Štve mě, že kromě působivého léta a jemného humoru s ním spojený je ve filmu i výskyt klišovitosti. Mám na mysli část dějové linie. Nevěra a řešení situace - moc otřepané. Celkem škoda, protože tento způsob děje se mi vážně zdá poněkud nešťastným pro uspokojení mě jakožto diváka. Ale jak tak nad tím dumám, film a jeho poetika jsou opravdu tak příjemné, že ty čtyři hvězdičky jsou těmi lepšími. ()
Překrásná knížka, která se mimochodem i přes dosti složitý jazyk skvěle čte ( nebojte se jí, ani Markéty Lazarové) převedená v překrásný film. I kdyby Menzel natočil jen tento film, budu ho ctít! Věta "Tento způsob léta zdá se mi býti poněkud nešťastným" stačila se již státi lidovým pořekadlem. ()
Istú poetickosť musím uznať. Pri 74. minútach by sa ale divák nemal nudiť. Pravidlo ktorého sa držím a podľa hodnotenia je asi jasné že sa to teraz nepodarilo. Menzel natočil oveľa lepšie filmy, dosť veľa aj horších, no Rozmarné leto je až moc rozvláčné. Stojí na velmi skromnom koncepte o pár postavách ale nestíha poriadne rozvinúť vzťahy. Humoru je decentne, a keď tak ma väčšinou minul. Počúvať polobásnické dialógy tiež nebavilo a herecky neohuril nikto okrem Hrušinského. Ten opäť zachraňuje dojem ale ani to mi teraz nestačilo. ()
''Hodiny prchají, avšak není v mé moci, abych je zastavil.'' Intelektuální drama a buranská komedie. A v tom, my Češi, vynikáme. ''Tento způsob léta zdá se mi poněkud nešťastným.'' ()
Vůbec jsem nepochopil co je na tomto filmu tak úžasného.Děj žádný, atmosféra takřka nulová a básnický jazyk mně taky nějak nesedl.Stále jsem čekal, že se to nějak rozjede a ono nic.Sem tam nějaká povedená hláška, ale jinak velká nuda.Možná po druhém schlédnutí to bude lepší, ale zatím pouze za ** ()
Málokdy se převod složitého námětu takhle skvěle vydaří. Všichni zúčastnění si to opravdu užívají a je to vidět...100% ()
Sama nenuceně bych se na to asi nikdy nepodívala a o nic bych nepřišla :) .. Jen ten výrok a hudbu beru pozitivně. Jinak mě to nijak nezaujalo. ()
Nuda a v tom je to docela věrná adaptace knížky. Vančuru nemusím. ()
Poetika podle Vladislava Vančury, jehož způsoby mi k srdci nepřirostly .... patrně jako nevratný následek povinné školní četby - jeho ""Kosmas" (z "Obrazů dějin národa českého") se mně dostal do rukou v naprosto nevhodném věku, jeho čtení tudíž logicky vyústilo v silně traumatizující zážitek ... stal se jedinou knihou, jejíž obsah jsem nebyla schopna vnímat. Nicméně přesto musím konstatovat, že "Rozmarné léto" je vskutku rozmarné - a jeho půvab je právě díky Vančurovu jazyku nezpochybnitelný. ()
Mistr Důra, major a abbé...jak prosté, jak poetické, jak vančurovské. Jestliže si knižní zpracování zasloužilo nějaké filmové zpracování, tak právě to Menzelovo. Když pomineme ten fakt, že film nedominoval výraznými hereckými výkony ani nebyl nějak úchvatně natočen, vznikl z toho příjemný snímek, který se pevně drží knižní předlohy. Ten, kdo četl a je seznámen s jazykem, který Vančura používá, nebude určitě tolik překvapen, jako ten, co o Vančurovi jaktěživ neslyšel. Ta druhá skupina lidí si pak může v duchu říkat: Tento způsob filmování, zdá se mi poněkud nešťastným... pozn.:Film byl natáčen v okolí velmi krásného městečka na jihu Čech-ve Veselí nad Lužnicí :-) ()
Tu jednu hvězdičku má Rudolf Hrušínský a jeho nesmrtelná hláška, tu druhou Jana Preissová, zbytek je prachobyčejná Menzelovina. ()
Vancurovu knihu jsem necetl, a jazyku filmu neporozumel, ale i tak musim ocenit vykony hereckeho tria hrusinsky-brodsky-rehak. Nekolik puvabnych a hezkych scen, presto ale jen prumer. ()
Reklama