Režie:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Jiří ŠustHrají:
Rudolf Hrušínský, Vlastimil Brodský, Václav Neckář, Jitka Zelenohorská, Jaroslav Satoranský, Vladimír Šmeral, Ferdinand Krůta, František Řehák (více)Obsahy(1)
Film Skřivánci na niti natočil v roce 1969 Jiří Menzel na motivy povídek z knihy Bohumila Hrabala Inzerát na dům, ve kterém už nechci bydlet. Dlouhých dvacet let zůstal film uzavřen v trezoru, protože vypovídal o absurdní realitě české společnosti padesátých let, která měla zůstat navždy skryta. Děj satirického filmu se odehrává na šrotišti kladenských oceláren, jež se stalo pracovním táborem pro ty, které komunistická společnost vyvrhla až na samý svůj okraj a zde je hodlala převychovat k obrazu svému. Vedle sebe se tak sešli prokurátor, který nechtěl pochopit, že právo by se mělo podřídit politickým cílům totalitní moci, adventista, odmítající chodit v sobotu do práce, filozof, nehodlající své myšlení vtěsnat do nových pouček, saxofonista, jehož nástroj byl odsouzen coby buržoazní přežitek, živnostník a řada dalších. O kus dál pracují „kopečkářky“, dívky a ženy, jež jediné východisko viděly v útěku za hranice, který se však nepodařil... Každá postava je poznamenaná tragickým lidským osudem, ale pohled Bohumila Hrabala je hřejivě lidský, plný porozumění a hledající v každé beznadějné situaci jiskřičku naděje. Jeho hrdinové, oblečeni do starých hadrů, se sice hrabou ve starém železe, ale zdají se šťastnější než ti, kteří je sem poslali. Do kin se tvrdě zakázaný film dostal až po jednadvaceti letech, premiéru měl v lednu 1990. Diváci jej až zpětně mohli zařadit do sledu zdařilých adaptací hrabalovských předloh, jejichž tvůrcem byl Jiří Menzel. Na Berlinale 1990 získal hlavní cenu Zlatého medvěda. (Česká televize)
(více)Recenze (393)
Film zaslouženě putoval přímou linkou do trezoru, protože rozcupovat na kousíčky budovatelská prohlášení z úvodních titulků mu trvalo sotva pár vteřin. Navíc se mu to povedlo s nebývalou lehkostí. Skřivánci na niti jsou poetickou ukázkou doby, která měla k básni daleko. Oplývají vkusným, někdy laskavým, jindy hutně sarkastickým humorem, a mají v sobě tolik smutku a vnitřní krásy, že to člověka musí dojmout. Na filmu je vidět, že mu všichni zúčastnění věřili. Pro ně to bylo něco speciálního, a pro nás, generaci, co už si socialismus nepamatuje jinak, než z hodin dějepisu, by mělo taky. ()
"Vidíte, to je ta oslava člověka, vidí samé idee a klopýtne o kdejaké hovno. Vítězství se stává ze samých průserů. " "Co je důležitější, mizí tady člověk, ale ne ten abstraktní, konkrétní lidi se nám ztrácej. Mlíkař zmizel, protože řekl pravdu." "Kluci, ukradli nám pravdu, kurvy. Kde ta pravda je?" velice inteligentní a nadčasové, mistrovský kousek.... ()
Jj. To ještě Menzel válel. ()
Jasně, že parta lidí, co dostane nedobrovolně práci na vrakovišti je silný motiv. Nejlépe to dokázal využít mistr Brodský, jehož knihovník vede i na takovém podružném místě samé filozofické řeči, což byl moc pěkný prvek stejně jako mini-romantická zápletka Václava Neckaře, Rudolf Hrušínský a jeho mydlení cikánků, Jaroslav Satoranský a jeho nešťastný strážný Anděl. No, ono je toho tady tolik a tu charakteristickou Hrabalo-Menzelovskou atmosféru to taky svým způsobem má. I přes to všechno to pro mě nebylo ono a připadal jsem si trochu jako za sklem. Ze všech těch mini-zápletek a dialogů mi občas šla hlava kolem a nějaká ucelelnější dějová línie mi tady fakt chyběla. Třeba více docením časem. Možná film už jenom pro jinou generaci. Zatím za mě nejslabší Menzelova adaptace Hrabala. ()
Další výborný Menzelův film, který ukazuje na poměry za dob komunismu. Skvělý Hrušínský a trochu uťáplý Neckář nezklamaly jako vždy, hráli přesvědčivě a ještě k tomu ta kráska Zelenohorská, jo byla to kost :) ()
Zhůvěřilá doba. Skřivánci jsou výbornou sondou do absurdních situací zvrhlého režimu 50. let. Divím se, že Strana vůbec dovolila vůbec ten film začít točit. ()
Velmi krásný film....nevím co víc dodat...prostě s lehkým humorem zde byla popsána situace za normalizace. Odehrával se tu milostný příběh mezi mladou dvojicí, kdy dívka byla kopečářka, čili byla jakoby ve vazbě a potom se z ní dostala, ale ve vězení byl zase on...velmi zábavná mi přišla svatba bez partnerů... ()
Vždycky, když sleduju tenhle film, tak mám prostě problém ho dokoukat. Na chuť jsem mu nikdy nepřišla. Příběh vždycky propluje okolo mě. Nicméně jednou za čas se snažím tohle všechno překonat a dát tomuto filmu šanci a musím říct, že mě to stojí velké úsilí. Nedivím se tomu, že tohle šlo do trezoru. Po shlédnutí si pomatuju tři postavy. První a nejvýraznější byl Rudolf Hrušínský a jeho cikánské necky. Další postavou, která vyčnivala, byla Věra Galatíková se svou pionýrskou exkurzí a strážník Jaroslava Satoranského, který by najraději byl úplně někde jinde. ()
Hodně vyčpělá adaptace Hrabala. Ostře sledovanými vlaky jsem byl nadšen, ale u Skřivánků jsem se nudil, film je totiž překvapivě sterilní a neobsahuje skoro žádnou zapamatování hodnou scénu. Ani herci se moc nepředvedli a s vyjímkou "hygienika" Hrušínského působí všichni unaveným dojmem (což sice mohl být záměr, ale filmu to škodí). Dalším nemilým překvapením jsou klišé, které trčí z mnoha scén a jsou jimi obaleny i téměř všechny postavy. Škoda, od české nové vlny jsem zvyklý na mnohem lepší filmy. Skřivánci jsou hodně přeceňovaný film, který s léty ztratil svou sílu a dnešnímu divákovi už stěží něco nabídne. 6/10 ()
Na co v šedesátých letech Menzel šáhl, to byl hit. ()
" A kam se poděl Mlíkař? " Film, který ihned po natočení putoval do trezoru a premiéru měl až po revoluci. Jiří Menzel po tomto snímku dostal zákaz filmovat a musel se vykoupit až v roce 1974 budovatelskou slátaninou - Kdo hledá zlaté dno. EDIT, 28.5.2022. Tento film ve mně dozrál a já jsem si ho vychutnal se vší parádou. Poetika v šedi kladenských hutí s pořádnou dávkou hořkosti a za doprovodu jedinečné hudby Jiřího Šusta. Hrabalův text + Menzelova režie a obsazení všech postav = geniálně úžasný zážitek. Vyrobila tvůrčí skupina Pavla Juráčka a Jaroslava Kučery. "Copak je to za milého člověka, za předčasně moudrého člověka?" "Kluci, ukradli nám pravdu, kurvy! Kde ta pravda je????" DOKONALOST!!! ()
Divím se, že tenkrát, v době normalizace, nezavřeli spolu se Skřivánky, kteří skončili v trezoru, i Menzela. 85% ()
Tyhle filmy ukazujte těm, co tady porád na něco stěžujou a rádi by zase žili v socialistickém blahobytu! Výborný film, který ale osloví dnes už spíše lidi, kteří mají jakýs takýs přehled o tom, co se v týhle zemi po neuvěřitelných 40 let dělo... ()
Hrabalovská poetika mistrovsky převedená na filmové plátno. Obrazy, při kterých mrazí a zároveň se srdce tetlí blahem. A za tím vším zrůdnost jedné totalitní epochy našich dějin. ()
Vítězství se skládá ze samejch průserů. Když člověk myslí na veliké věci nedívá se pod nohy a šlápne do hovna. ()
Kudlo ty seš typicky česká nátura. Jen dostaneš funkci a už si myslíš, že hovno je Tvůj strejc. ()
Tak další z filmů, na které se dívám převážně kvůli maturity, protože se mi prostě nechce momentálně nic číst a tohle vidím jako optimální řešení. A taky je to bohužel další z filmů, které jsou sice oceňovány, ale mě moc nezaujaly. Tenhle taky ne. Sice Neckář tady byl takové správné ucho, podařilo se opět vystihnout dobu a taky tu zazněla životní moudra, ale to prostě nestačí. Nejsem schopna to úplně odsoudit a věřím, že časem se mi takové filmy třeba začnou líbit, ale taky nejsem schopna dát tomu nějak moc hvězd. ()
Další adaptace Hrabalovy prózy, tentokrát z 50. let. Slabší, ale hláška "Ami, go home" je nezapomenutelná. ()
Skvělá komedie o nekomické době s fantastickým Vlastimilem Brodským. " A já se ptám? Co se stalo s mlíkařem?" ()
Menzelova filmová poetika podbarvená Hrabalovým nezaměnitelným rukopisem a krutou realitou 50. let. Funguje to skvěle. ()
Reklama