Obsahy(1)
Duo Peter Cook a Dudley Moore se mírně nemravně a zároveň velmi humorně vyřádilo v této parodii na známý případ Sherlocka Holmese. Impulsem k realizování této verze slavné záhady neméně slavného detektiva byl nápad, aby jí "undergroundový" režisér Paul Morrissey dal humorné ladění, z čehož také vyplynulo obsazení Holmese a Watsona komiky Cookem a Moorem (jenž si ve filmu zahrál kromě dalších rolí i Holmesovu bláznivou matku). Dále se film opírá o spolehlivé britské herce ve vedlejších rolích - objeví se zde Terry Thomas, Joan Greenwood, Denholm Elliott, Hugh Griffith, Spike Milligan a Roy Kinnear. Projektu se ujal producent Michael White, který měl už dostatečné zkušenosti s kombinováním fraškovité parodie a zároveň dodržením linie předlohy, jak je vidno z vydařeného montypythonovského snímku Žvahlav. Příkladem všudypřítomné nadsázky v tomto filmu budiž obsazení přátelského až roztomilého irského vlčáka do role "smrtící" baskervillské stvůry, nebo například i fakt, že v původním znění mají Holmes i Watson silný přízvuk, jenž se rozhodně neslučuje s jejich společenským postavením. Nechybí samozřejmě ani řada vtípků a humorných situací, často na účet jiných filmů. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (21)
Tak tomu říkám anarchie! Výborná parodie na Holmese a Watsona. Sherlock je tu za blba, ale Waty - ten je úplnej imbecil :-) Dudley Moore v několika rolích ukázal, že má duši pankáče a nic, co se týká detektivních ikon, mu není svaté. Chvílemi tomuhle snímku sice možná lehce dochází dech, ale pořád je to, co se gagů a dialogů týká, nadprůměr. "Pane Smigote, Vy, momentálně mající jednu nohu, se ucházíte o tu práci pochůzkáře? O práci na Blatech, ke které jsou obvykle třeba přinejmenším dvě nohy v páru?" :-) ()
Zdá se mi, že jsem viděl více Holmesovských parodií než skutečných adaptací i když u Psa baskervillského už jsem dvě verze kdysi viděl při procházení hororů. Hororem nebyly ani starší verze a už vůbec ne tenhle film. Ostatně ani krimi to v podstatě není, je to komedie či spíše parodie toho nejhrubšího zrna. Dementní postavy, které do jedné vypadají jak kdyby utekly z blázince, dementní humor. Nakonec ale ten přístup práskneme tam jakýkoliv vtip ať už je sebe víc nevkusný celkem fungoval a já se s chutí zasmál na poště, u jednonohého na pohovoru či u nekonečně čúrající čivavy :) Jako bonus posedlá z Vymítače ďábla (takže přece jen trošku horor) a na konci jako deus ex machina vulkán :) 3* za to že jsem se nakonec celkem pobavil. ()
Na začiatku dvadsiateho storočia napísal škótsky spisovateľ sir Arthur Conan Doyle jednu zo svojich najznámejších noviel z cyklu príbehov geniálneho súkromného detektíva Sherlocka Holmesa. Svetlo sveta uzrel "Pes baskervillský". Tajomný prípad starej smrtiacej kliatby šľachtického rodu ho zavedie, spoločne s jeho oddaným asistentom doktorom Johnom Watsonom, do nevľúdnych močiarov v juhozápadnom Anglicku, kde sa nachádza starobylé sídlo Baskervillovcov. Existuje viacero filmových adaptácií tohto horrorovo ladeného detektívneho príbehu. V roku 1978 sa chopil tejto témy režisér Paul Morrissey. Ten to však celé pojal v duchu parodickej komédie. Do hlavných úloh obsadil komikov Dudleya Moorea a Petera Cooka. Mne táto komediálna fraška vôbec nesadla. "Pes baskervillský" je pre mňa klasika, ku ktorej vyžadujem seriózny prístup. Toto bola nudná a trápna blbosť. * ()
V rámci touhy poznat všechna filmová zpracování geniální knihy jsem shlédnul i toto dílko z roku 1978 z dílny členů montypythonova spolku. Příjemná parodie, typický montypythonovský humor ( "... je tam taková zima, že by ani psa nevyhnal... " ) - několikrát jsem se zasmál nahlas, řada odkazů a narážek na stěžejní horrorová díla ( mimo jiné EXORCISTA ), ale jednou mi to stačilo. Pes baskervillský - toto Doyolovo Opus Magnum je pro mě totiž skoro posvátná věc. Můj velmi oblíbený Denholm Elliott ( zde jako Stapleton ) si zahrál roli dr. Mortimera v ( dle mého názoru ) nejlepším zpracování z roku 1983. ()
Když jsem si včera vytáhl jedno z DVD, na které jsem si nahrával filmy z televize a zjistil, že na něm jsou tři filmy s legendárním detektivem „Sherlock Holmes“ dostal jsem velkou chuť si je pustit a zatímco stanice Hallmark a jejich The Hound of the Baskervilles (2000) a The Case of the Whitechapel Vampire (2002) nedopadli zas až tak zle (průměrná oddechová záležitost), tak tato stará sedmdesátková komedie (parodie) mi docela dost hnula žlučí. Mám rád nejznámější případ – který napsal Arthur Conan Doyle - "The Hound of the Baskervilles", ale dva spolužáci z Oxfordu a v jedné době nerozlučná dvojice komiků Peter Cook a Dudley Moore z toho udělali pěknou frašku. Chápu, že Britové jsou pověstní svým humorem, který mi v mnoha filmech či komediích vůbec nevadí, ale tady mi teda moc nesedl. Zesměšnění kultovního příběhu se mi hnusilo, stejně jako to co udělali z „legendárních“ postav v tomto příběhu. Někomu to možná přišlo srandovní, ale já v tom viděl pouze trapnost. Je sice pravdou, že některé situace mě skutečně rozesmály, stejně jako pár hlášek (zajímavá masáž, policajt a jeho suspenzor, či čůrající čivava), ale jako celek se to mílovými kroky přiblížilo odpadu a od zapáchající stoky tento film zachránilo jen několik málo okamžiků (viz. napodobování a hlavně zesměšňování jiných filmů). Za docela povedenou „recesi“ beru příjezd a následné seznámení s panstvím rodu Baskervillů. Jak Sir Henry, tak Watson tu byli za magory (co mají rádi růžovou a hlavně karafiáty), takže ten speciální pokoj v podkroví jsem jim opravdu ze srdce přál. Leč zároveň to byly i jediné alespoň trošku zajímavé postavy (vzhledem k jejich nevelké inteligenci a hlavně projevu), pokud tedy nepočítám dekolt Dany Gillespie. Bohužel tohle určitě nebudu nikomu doporučovat a už teď vím, že se na to nikdy znovu nepodívám. Ten otřesný závěr jen podtrhl celkový zmar, který si nezaslouží ani průměrné ohodnocení. 30% ()
Reklama