Režie:
Eva SadkováScénář:
Ota HofmanKamera:
Josef VanišHudba:
Karel SvobodaHrají:
Iva Janžurová, Jaromír Hanzlík, Pavel Landovský, Valina Járová, Helena Růžičková, Josef Koza, Miroslav Masopust, Stanislava Bartošová, Viktor Preiss, Ivo Gübel, Oldřich Janovský, Ladislav Šimek (více)VOD (1)
Obsahy(1)
V motorestu kdesi na zapadlé silnici pracuje mladá servírka Dana (I. Janžurová). Touží po velkém, dalekém světě, po krásných věcech, a snad i po lásce. Jenže její život se plní různými krátkodobými vztahy, milencem je projíždějící kamioňák, bohatý obstarožní cizinec, náhodné známosti, které ji dávají dárečky. Dívka nedělá pro splnění svých snů nic. Náhoda přivede do motorestu partu studentů, a jeden z nich, Martin (J. Hanzlík) se servírce zalíbí. Vyvine se vztah, který by snad mohl vést k upřímné lásce, ke splnění jejího přání o novém životě… (Česká televize)
(více)Recenze (19)
Když jsem se o tom filmu dozvěděl, myslel jsem, že by to mohl být skrytý poklad, ale bohužel mě to příšerně nudilo (nesmyslné scény v jeskyni mě vyloženě otravovaly) a dospěl jsem k názoru, že se Hofmanovi tento úkrok od jeho celoživotní dětské tvorby příliš nepovedl. Herecky tomu ale samozřejmě nejde nic vytknout (btw. nepostřehl jsem, kde se tam měl vyskytnout ten Viktor Preiss) a jako zpráva o své době to může někoho zaujmout i dnes. Btw. podobně jako jiní jsem nepochopil smysl názvu filmu, byť jsem si u něj vzpomněl na píseň Marty Kubišové Sněžný muž (z filmu Vražda Ing. Čerta), v níž zazní slova: "Láska není hřích / je jak padlý sníh / je jak vostrej nůž / a chce svý", tak snad by to mohla být stopa. ()
ŘIKAJ ŽE JSEM PODOBNÁ...JANŽUROVÝ? Patřím do mladší generace, ale tento film je pro mě další důkaz, že šedesatá léta se projevovala i v Československu. Zde například ve jmenování různých domacích i zahraničních hvězd běžně v dialozích, včetně zminěné podoby na Ivu Janžurovou u hlavní postavy zahrané Ivou Janžurou (:D), která je herecky opět parádně autentická . Také jsou všudypřítomné (občas až rušivě a nadbytečně) tehdy populární songy od Karla Svobody. Dalším zajímavým a zároveň sporným motivem jsou snové sekvence, kdy si hlavní hrdinka představuje ostatní postavy, jak v nedalekých jeskyních tančí. Tyto sekvence popravdě překvapí (ufff, do Růžičkové bych tanec na Lady Carneval opravdu netipoval ) a jsou snovosti i zaujmou, ale jejich zařazení je trochu diskutabilní. Nejen v tomto motivu jde ale poznat, že se zde snoubí nálada doznívajícího šedesátkového uvolnění ve jmenu Prážského jara s atmosférou po srpnu 1968, kdy jako by se vše vracelo do starých nudných stereotypních kolejí. Já jsem příslušník mladé generace. Ale i sama Iva Janžurova zmínila, že byli během natáčeni všichni rozjařeně zklamáni a odhodlani vzpírat se osudu. Je to na tom vidět. Hlavní hrdinka Dana by se ostatně asi taky chtěla vzpírat osudu. Minimálně vypadnout ze zapadlého motorestu a dostat se na prestižnější místo. Jenže proto tak nějak nic nedělá a její život se tak nějak táhne odnikud a nikam v šedi doby. No, nemohl jsem se ubránit pocitu, že navzdory motivaci tvůrců je na tom (i když pravděpodobně záměrně) podobně i tento tento film. Jako exkurs do své doby je bezpochyby zajímavý a za televizních reprízu po dlouhých letech to stálo. Však i já jsem našel řadu zajímavých aspektů. Natáčení muselo být zajímavé nejen pro Ivu Janžurovou , takže se nedivím, že s odstupem času označila snímek za její nejoblíbenější ze svojí kariéry. Jak už ale bylo zmíněno nade mnou je trošku škoda, že stejné pozornosti jako vyobrazení doby nebylo věnováno většímu napětí v příběhu. A tak se mi ospalý děj i trochu ospale sledoval. I proto tedy to hodnocení bez čtrvté hvězdy. ()
Opět velebím ČT3!!! Já o tomhle televizním filmu neměl ani tušení a kdyby ho nezařadila do vysílání, o hodně bych přišel! Proměny nože jsou po všech stránkách brilantně odvedeným filmem. Hned úvodní scéna mě dostala. Iva Janžurová se v motorestovém pokoji obléká a staršího pána budí se slovy : "Zdeněčku vstávat, musím do práce", načež si bere antikoncepční pilulky a v rádiu vyhrává Marta Kubišová. Rok 1969. Cože? Tohle muselo zákonitě skončit v trezoru. Iva Janžurová je tady fakt kus, dokonce se nebojí odhalit. Její postava Dana, pracující jako servírka by ráda vypadla z tohoto zapadlého motorestu do Prahy, ale jaksi pro to nic nedělá, střídá chlapy jako ponožky, nebojí se jít ani do trojky! Když se na scéně objeví studentík Martin (Jaromír Hanzlík), zabouchne se do něj, jenže si myslí, že on chodí s jinou (božská Jaroslava Bartošová). Skončí to happyendem?...Fakt čumím, že Ota Hofman, který pracoval zejména pro dětské publikum napsal takový scénář vyloženě ze života a Eva Sadková že se nebála film v té době natočit. Janžurka byla herečka pár exeláns, což dokazuje v každém záběru! Moc se mě líbily snové sekvence Dany, kdy mluví o jeskyních, které jsou za rohem a představuje si vždy jednotlivé postavy, jak tam tancují. Úžasné! Škoda, že krasové jeskyně Oboříčko jsou jen smyšleným místem, rád bych se tam vypravil :). V dalších rolích zaujmou Helena Růžičková (manželka hospodského), Josef Koza (hospodský), Pavel Landovský (občasný milenec Dany) nebo Viktor Preiss (kamarád Martina). Dobrá scénka je, když Martin říká, že je Dana někomu podobná a ona na to odpoví - Janžurové? Haha, dost dobrý! Dokonce se tam zmiňuje i Felliniho film Osm a půl a herečka Sandra Milo, která má být zase podobná Stanislavě Bartošové (a opravdu jí podobná je!). Užíval jsem si každičký dialog!! Vymakanost scénáře Oty Hofmana je tak živočišná! Nápisy na zdech vypovídají mnohé o povaze Dany : "RADA : DANA DÁ RÁDA. DANA RÁDA MR.." Skutečně parádní snímek před nastupující normalizací. Tohle by už v sedmdesátých létech stoprocentně neprošlo. ()
Dana je vlastně takovou starší sestrou postav ze spousty devadesátkových (a pozdějších) filmů, ztracenců ve svém životě, kteří sní o tom, že jednou - až odejdou z místa, které je ničí - budou doopravdy žít. Na rozdíl od mnoha podobných hrdinů, Dana dostala vysněnou možnost, stačilo se jí jen chytit. Faktem ale je, že děj resp. příběh, tady není zásadní. Taky další z filmů, který těží z baletních začátků Heleny Růžičkové. A zajímalo by mě, kdo a proč vymyslel právě tento název. Žádný nůž se filmem, ani slovně, nemihne. ()
"Ty odtud nikdy nevypadneš..." Zcela zapomenutá televizní inscenace s nezapomenutelnou Ivou Janžurovou. Spousta pěkných songů od Karla Svobody vytváří vcelku příjemnou (ač možná až moc výraznou) zvukovou kulisu komornímu příběhu servírky, která moc neví co sama se sebou. Jako trošku z jiného filmu na mě působily scény v papundeklové scenérii jeskyní, v nichž v představě hlavní hrdinky tančili nejdříve Helena Růžičková a později i Jaromír Hanzlík. Celkově ale na televizní formát rozhodně netradiční snímek. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (4)
- Některá místa podkresluje svým zpěvem Eva Olmerová. (sator)
- Jeskyně Oboříčko, které jsou blízko Motorestu, ve kterém se příběh odehrává, jsou fikce. (sator)
- Iva Janžurová v rozhovoru pro MF Dnes (17. 5. 2021) řekla, že ji před několika lety oslovil syn Oty Hofmana s tím, že by s ní a Jaromírem Hanzlíkem rád připravil pokračování filmu Proměny nože. K tomu však nakonec nikdy nedošlo. (Přemek)
Reklama