Režie:
Friedrich Wilhelm MurnauScénář:
Henrik GaleenVOD (1)
Obsahy(2)
Realitní makléř Hutter cestuje z Wisborgu do Transylvánie, kde nevědomky prodá nemovitost zlověstnému hraběti Orlokovi. Když se probudí se stopami po kousnutí na krku a pozná Orlokovu pravou identitu, nemůže Hutter zabránit hraběti v zavlečení moru a smrti do Wisborgu. Hutterova žena Ellen cítí blížící se tragédii a vidí jedinou možnost, jak město zachránit… Film F. W. Murnaua, první filmové zpracování Stokerova románu „Dracula“, je ikonou hororového žánru. Jeho působivost není založena na inscenovaném násilí ani na umělé atmosféře, ale na kontrastu mezi strnulostí upíra Nosferatu a energií mladého Huttera, a na protikladu opuštěného karpatského hradu a biedermeierovské atmosféry městečka Wisborg. (Film Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (564)
Člověk, který hodnotí Nosferatu, a přitom nevezme v potaz všechny historické a technicko-filmařské souvislosti, asi nepochopí, proč je to taková bomba. Z pohledu roku 1922 to ale musela být přímo atomovka. A co zůstává atomovkou dodnes, jsou všechny záběry s Maxem Schreckem. Rozhodně je to nejstrašidelnější filmový upír všech dob. ()
75% - Upřímně řečeno, tak vysoké hodnocení dávám pouze za význam tohoto filmu v dějinách kinematografie. Co se týče mého zážitku, taková sláva to není... Filmu se nedařilo udržovat mě v napětí, což je u tohoto žánru asi zásadní problém. Příčinu mé slabé emocionální odezvy vidím především v nesmyslném zacházení s jinak dobrým hudebním materiálem. Uprostřed filmu jsem měl pocit, že hudba, jež dohrála do konce byla puštěna znovu od začátku gramodesky, bez ohledu na děj... Rád bych mluvil o něčem jiném, než o hudbě, ale u horroru hraje hudba příliš zásadní roli na to, abych mohl spekulovat o tom, jaké by to bylo, kdyby bylo více Maxe Schrecka, a méně přehrávaných výlevů Harkerovy ženy. Kde mám obavy, že to hudba zazdila, nemohu dále pokračovat podmiňovacím způsobem. ()
Nespochybnujem kvality tohto hororu, hlavne v case premiery a niekolko dalsich desatroci musel mat obrovsky ohlas. Vlastne az po dnes. Moje hodnotenie je videne z dnesneho pohladu a preto tie 3 hviezdicky. Vynikajuci napad bol zfilmovat horor V TIENI UPIRA (2000) o hercovi, ktory hral upira, ale neskor zistili, ze to bol skutocny upir. A inspirovali sa prave tymto filmom, ktory natocil Murnau a tvrdil, ze Max Schreck (uz len to priezvisko) skutocne hrozne vyzeral a stacilo ho len trosku zamaskovat. Aj Klaus Kinski bol pre ulohu upira ako stvoreny a tak reziser Werner Herzog natocil v roku 1979 remake UPIRA NOSFERATU opät na s niektorymi scenami na Oravskom hrade, ako aj v tejto verzii. ________ Max Schreck - (Gróf Orlok / Nosferatu) +++ Gustav von Wangenheim - (Hutter) +++ Greta Schröder - (Ellen Hutter, jeho žena) +++ Alexander Granach - (Knock, predajca domu) +++ Georg H. Schnell - (Harding - Hutterov priateľ) +++ Ruth Landshoff - (Annie - Hardingova zena) +++ John Gottowt - (Professor Bulwer) +++ Gustav Botz - (Professor Sievers - mestský lekár) ()
Poznámka k olomoucké projekci Nosferatu v rámci Projektu 100 2009 – 24. 2. 2009: Viděl jsem dvakrát shodnou verzi filmu s hudebním doprovodem J. S. Bacha, takže jsem byl zvědavý na odlišný přístup – elektrickou kytaru hudebníka kapely Priessnitz – Petra Kružíka, od které jsem si sliboval především specifickou úroveň expresivnosti. Celý problém byl v tom, že hudba nepodtrhovala obrazy, ale strhávala pozornost na sebe. Tempo doprovodu bylo po většinu filmu neslučitelné s tempem filmu – až na povedenou část, kdy Nosferatu připlouvá na lodi a gradující kytara vzbuzovala silnou emocionální odezvu, kterou navíc dokázala udržel po celou dobu až do okamžiku příjezdu. Po zbytek filmu jaksi nedocházelo ke kontrapunktu obrazu a zvuku, ale celé představení budilo dojem, že sledujeme němý film, a do toho shodou okolností prosakuje zajímavá hudba. Navíc byl film na začátku hudebně zbytečně „přepálen“ a pak to vypadalo, že hudebník dalších dvacet minut ladí kytaru, aby nevyšel z tempa a silný úvod pak vyšel trochu naprázdno. Je to škoda – němé filmy s hudebním doprovodem jsou u nás poměrně vzácným zážitkem a například podobné klavírní doprovody Filipa Topola byly k promítaným obrazům citlivější. ()
Předně musím říct, že vidět Upíra Nosferatu v brněnské Scale s naprosto úžasným hudebním doprovodem Ensemble Marijan byl velký zážitek a závidím Brňákům, že u nich studentský projekt kinẽma musica vznikl a že se mu daří. Co se filmu týče, jistě, je to z dnešního pohledu spíše zábavný snímek, obzvlášť pokud jde třeba o herectví Gustava Von Wangenheima, nicméně má i momenty, ve kterých jde veškerá legrace stranou. Tak třeba Orlokovo vyvražďování lodní posádky, to je přímo ukázkový horor, a závěr se stínem sápajícím se po dveřích a chvíli nato i po srdci krásné Ellen zrovna tak. ()
Galerie (64)
Photo © Universum Film (UFA)
![Upír Nosferatu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/949/159949214_00b915.jpg)
Zajímavosti (56)
- Ve Švédsku byl film až do roku 1972 zakázán kvůli nadměrné hrůze. (Kulmon)
- Gustav von Wangenheim byl až třetí režisérovou volbou pro roli Huttera. (džanik)
- Režisér Friedrich Wilhelm Murnau byl inspirován literárním dílem „Dracula“ od Brama Stokera, nedostal však povolení příběh poupravit, proto ve spolupráci se scenáristou Henrikem Galeenem pozměnil jména postav a míst. I přes to ovšem vdova po Stokerovi podala žalobu, kterou vyhrála. V roce 1925 byly proto všechny kopie Nosferatu likvidovány – naštěstí jich pár přežilo. (StrYke)
Reklama