Akta X - Série 9 (2001) (série)
Tvůrci:
Chris CarterRežie:
Chris CarterScénář:
Chris CarterKamera:
Bill RoeHudba:
Mark SnowHrají:
Gillian Anderson, Robert Patrick, Annabeth Gish, Burt Reynolds, Ray McKinnon, John Kapelos, Ellen Greene, Deborah Landis, Shannon Maureen BrownVOD (1)
Obsahy(1)
Reyesová používá numerologii ke spojení vražd několika žen. (Disney+)
Recenze (11)
Pečeť zklamání - 30 - 49% I když při druhém shlédnutí už to nebylo tak nesnesitelné, Improbable je pro mě určitě, bez nadsázky, tou vůbec nejhorší epizodou, která se v Aktech X kdy objevila. Zlaté předchozí již zmíněné slabší epizody, bože, tuhle epizodu doslova nenávidím. Je tak strašná, tak trapná. Scénář napsal Chris Carter, to je pro toho génia absolutní ostuda, měl se zamyslet nad tím co tvoří. Navíc co to kurva vůbec je? Příběh je úplně mimo. Postava kolem které se taktéž epizoda dost točí (hráč dámy) je alespoň relativně snesitelná, ale všechno ostatní. Dokonce ani Scully a Reyesová to vůbec nedokázali zachránit. Úplně mimo je pro mě i celková komediální linka. Ne že by mě nějak zarazilo, že zrovna komediální epizoda bude nejhorší z celého seriálu, ale proboha. A to se najde fanoušek kterému se to líbí. Hnus. Pokud by byla epizoda vážně a seriózně zpracovaná, možná by jen vyšuměla a neurážela by celý seriál. Moc se všem omlouvám, ale i Fight Club je oproti tomuhle pecka za všechny prachy. Ono to celé působí jako kdyby se to Carter snažil udělat co nejhůře, to už i Babylon se mu mnohem více povedl. Však už hned první scéna, co to je vole kámo. To bylo tak divný až mě to rozesmálo. Ale část před znělkou je vlastně ještě dobrá, a umí spolehlivě nalákat. Pochválit se dá ještě tak nějak kamera. Jinak je vše dost smutné, nějaké scény úplně k smíchu, ten konec už úplně WTF prostě. ()
Každý dobrý seriál musí mít pár černých ovcí. Tohle je jedna z nich. ()
Řeknu to na rovinu: pro mě je tohle jeden z nejhorších dílů seriálu. Jak je z mých komentářů patrné, odlehčeným a komediálním epizodám moc nefandím. Některé mám rád ("Small Potatoes", "Bad Blood"), jiné nemusím, ale respektuji ("Jose Chung's From Outer Space"), a pak jsou tu ty, jejichž sledování je pro mě utrpením ("The Rain King", "Hollywood A.D."). "Improbable" spadá do té poslední kategorie. Odlehčené epizody mohou být povedené, toto však není ten případ. Je to hodně špatný. Celý je to neuvěřitelnej bizár, kterej se snad ani nedá charakterizovat slovy. Je to jako výplod chorého mozku - Carter se definitivně zbláznil, už není cesty zpět. Anebo jde o výsledek nějakého drogového/alkoholového opojení. To by vlastně smysl dávalo - rozverný Chris do sebe něco šoupnul, toulal se ulicemi a pozoroval obyčejné lidi, zabloudil do kasina, prošel se italskou a francouzskou čtvrtí, kde si někdo nahlas pouštěl album zpěváka Karla Zéra, pak se odvalil domů, v televizi zhlédl zpravodajskou relaci o sériovém vrahovi, po které následoval dokument o numerologii a než definitivně odpadl do bezvědomí, přemýšlel o bohu a jeho úloze v životech lidí. Druhý den se mu všechny tyto vjemy v hlavě spojily a on je hodil na papír a vytvořil tento "skvost". Zase jednou tu máme neuvěřitelnou splácaninu všeho možného. Omlouvám se všem, ale mně je tento díl dost protivný. Úplně z toho jde cítit, jak si Carter myslel "Jó, to je stylový a strašně chytrý, jsem prostě génius!" A dobové kritiky dokázal oblbnout, ten díl byl hodnocen pozitivně a měl úspěch. Ale ruku na srdce - copak jsou tohle Akta X? Kdyby takovéto díly tvořily jádro seriálu, tak bych se jeho fanouškem nikdy nestal. "Improbable" je podivná slátanina, kde nic nedává smysl. Vůbec to není vtipné, spíš je to jen ujeté. Ano, tohle vlastně není odlehčený díl, to je ujetý díl. Je to záměrné, přesně tak to autor myslel, ale mně je při sledování dost trapně. Carter se vyblbnul, asi si i částečně vykompenzoval své nenaplněné ambice (zřejmě vždycky toužil po režii muzikálu), ale já jako divák trpím. Přitom příběh o sériovém vrahovi a numerologii by mohl být dobrý, kdyby byl uchopen jinak. Jenže na kdyby se nehraje. Co jsme dostali, to jsme dostali. Celkový tón epizody je opravdu zvláštní - třeba tu přemíru francouzských songů nechápu. Některé jsou chytlavé, ale proč tu jsou? To je měl Carter vážně tolik rád, že se je rozhodl sem nacpat? Vždyť jich je tu snad víc než původní hudby od Marka Snowa. A hrají dokonce ve scénách, které žádný hudební podkres nepotřebují - proč třeba zní veselá písnička ve chvíli, kdy se Doggett normálně baví s policajtem o případu? Charakter té scény není rozverný. Je to prostě celý divný. Ale ať už tady na Cartera nadávám jakkoliv, jednu věc mu nemůžu upřít - epizoda přeci jen má určitý styl a některé jeho režijní postupy nejsou vůbec blbé. Bohužel se to všechno v takto debilním dílu lehce ztratí. Tak nějak se nám tu ztratil i Doggett, má zde velmi málo prostoru. Monica je tu klasicky fajn, zato Scullyová mi je tady dost nesympatická, je protivná a pořád jen štěká. Světlou stránkou tohoto mizerného dílu je Burt Reynolds. Chudák si přál hrát v Aktech X a vyfasoval takovouhle s*ačku. Nicméně to byl profík a předvedl dobrý výkon, navíc je na něm vidět, jak si tu roli užívá, což je moc fajn (každý asi známe alespoň jeden projekt, kdy byl Burt otrávený a tu roli vzal jen pro prachy). Ta má jedna hvězdička patří právě jemu. Chápu lidi, kterým se tento díl líbí. A věřím, že oni zase chápou, proč se nelíbí mně. Experimenty jsou fajn, ale co je moc, to je moc... () (méně) (více)
Agentka Reyesová objaví medzi viacerými vraždami súvislosť v numerológii, a tak FBI zostaví tým pod vedením Doggeta aby vypátrali a chytili sériového vraha. Už úvod epizódy napovie pôjde opäť o epizódu, ktorú netreba brať vážne. Muzikálové prevedenie je však už mimo akékoľvek aspoň trochu sériozné poňatie seriálu, hlavne ak epizóda mohla byť skvelá, ak by bolo natočená v štýle častí venujúcich sa Toomsovi či Moddelovi. ()
Zrovna když jsem si v závěru řekl, že tomu dám TŘI hvězdy kvůli tomu dementnímu konci a celkově labilnímu rádoby humoru, spatřil jsem (v čase 41:"33") zavěšené tři hvězdy na zdi toho domu nad tím zpívajícím dědou. Vedle je napsáno italské slovo "tre" a celý záběr končí přeletem nad italskou trikolorou. To, že je to třináctá epizoda deváté řady (3×3=9), ponechme jakoby bez povšimnutí. Připouštím, že na té numerologii může něco být a tak by mě zajímalo, co se stane, když této epizodě díky tomuto faktu trochu zvednu hodnocení na hvězdy ČTYŘI :D - DODATEK 10.06.2022: u státnic z psychologie jsem si vylosoval otázku číslo 4 :D Kdybych věděl, že to takhle funguje, neučím se dalších 23 otázek :D ()
Galerie (9)
Zajímavosti (2)
- Väčšina hudby v tejto epizóde je od francúzskeho skladateľa menom Karl Zéro. Záverečná skladba nesie názov "Io, Mammate E Tu". (zuzulatomas)
Reklama