Režie:
Roy AnderssonScénář:
Roy AnderssonKamera:
Jörgen PerssonHudba:
Björn IsfältHrají:
Ann-Sofie Kylin, Rolf Sohlman, Anita Lindblom, Bertil Norström, Margreth Weivers, Arne Andersson, Maud Backéus, Verner Edberg, Tommy Nilson (více)Obsahy(1)
Prvý hraný film režiséra Roya Anderssona, inšpirovaný československou novou vlnou, mu získal povesť veľkého talentu a dodnes je považovaný za jedno z najzásadnejších diel švédskej kinematografie. Je príbehom letnej lásky pätnásťročného Pära a trinásťročnej Anniky, ktorých čisté city ostro kontrastujú s cynickými a pokryteckými vzťahmi sveta dospelých. (RTVS)
(více)Recenze (26)
Tak za mňa by som určite netvrdil, že ide o zásadné dielo švédskej kinematografie. Pokiaľ áno, tak je to teda záhada, na ktorú nepoznám odpoveď. Určite by som tu neriešil cynizmus dospelých, ako skôr ich ľahostajnosť a rodičovskú čudnosť. Nechať trinásťročné deti sa len tak poflakovať po nociach, húliť cigarety ako fabrický komín a čo ja viem čo ešte, tak to mi akosi rozum neberie. Celá tá situácia mi preto prišla ako z inej planéty. Za tú urputnú snahu tváriť sa lepšie ako to v skutočnosti bolo, si to ale ten slabší nadpriemer zaslúži. To boli asi tie dlhé zábery, ktoré sa miestami tvárilo trochu artovo. 70/100 ()
Švédský Forman válí, mlčenlivý souboj v kouření cigarety bych vydržela sledovat mnohem déle, než všechny ty souboje z pravých i levých polední. Zajímavé je pro mě zjištění, že švédština, ač velice podobná němčině, je značně zpěvná. Film je takovým mile poetickým záznamem života. Všichni se smějí vtipu o trojčatech, o farmáři nikdo. ()
Švédska sociálna dráma v podaní Roy Anderssona určite stojí za pozretie. V popredí sa odvíja prvá láska sympatickej mladej dvojice, zatiaľ čo na pozadí príbehu sa odohráva kríza stredného veku v podaní ich rodičov, strýkov, či kolegov a známych. Napätie medzi nimi eskaluje práve v závere filmu, ktorú považujem za najlepšiu časť. Silné tri hviezdičky za podmanivú kameru a atmosféru na rozmedzí šesťdesiatych a sedemdesiatych rokov, kedy ľuďom nezostávalo nič iné, ako hľadať pomoc u svojich najbližších či práve v samom sebe a nie vo virtuálnej realite dnešných dní. ()
Přiblížit tento film je docela těžké. S velkou dávkou nepřesnosti bych ho přirovnal k tuzemským filmům nové vlny 60. let, především Formanovi. Má to jiný povrch, ale shoda je přinejmenším ve snaze zachytit obyčejno, bez příkras a se vší banalitou. --- Pro Čecha je mnohem nesnadnější tomuto filmu řádně porozumět, protože švédské reálie byly a jsou dost jiné. Tenhle druh realistických děl se bez jejich znalosti neobejde; však si zkusme představit, jak třeba současný Američan vnímá a jak rozumí filmům jako Černý Petr nebo Hoří, má panenko. --- Já sám jsem Švédsko malinko poznal o dekádu později. Blahobytný netýkavý snobismus v mých reflexích dominoval, snad že jsem byl cizinec. I v tomto příběhu je přítomný, hlavně v závěru. --- Tenhle film je bezmála dokumentem. Vnímám ho jako cenné dílo pro gurmány a specialisty. ()
Těch několik málo náznaků pozdější Anderssonovy tvorby snad stálo za to (zejména hledání Johna v závěru), ty byly ale stejně nanejvýš upozaděny hlavním a naprosto klasickým příběhem o lásce mladého páru, na který se díky vzhlednosti velké většiny Švédek (čili i Anniky) dalo sice s radostí koukat, ale nepřekvapilo absolutně ale absolutně ničím. Ale věřím, že v záplavě Bergmanů, mohl mít tento film ve Švédsku úspěch, protože je podán realistickou formou a zabývá se tématem, který je blízký všem a každý mu rozumí a vyzná se v něm. Ale já si tedy více vážím stylizace, kterou pak Roy produkuje o třicet a více let později. ()
Reklama