Režie:
Mika RonkainenKamera:
Jani KumpulainenHudba:
Jussi JaakonahoHrají:
Johannes Holopainen, Maria Sid, Matti Ristinen, Heli Haapalainen, Rosa Honkonen, Essi Karjalainen, Hannu Kivioja, Moona Komulainen, Jaakko Ohtonen (více)Série(3) / Epizody(18)
Obsahy(1)
Šestidílný finský seriál Desatero hříchů (orig. Kaikki synnit) přináší napínavý kriminální příběh s prvky černé komedie i mysteriózního dramatu. Není úplně typickým „nordic noirem“, odehrává se v krásné slunečné krajině za polárního dne, kde se temnota skrývá v lidech. Právě originální postavy, které vybočují z běžných žánrových, genderových či věkových stereotypů, jsou možná nejsilnější stránkou tohoto nového seriálu. Jeho hlavním tvůrcem je debutující Mika Ronkainen, který s Desaterem hříchu sklidil velký úspěch nejen u televizních diváků, ale i kritiků a odborné veřejnosti. V minulém roce získal mimo jiné Ocenění pro nejlepší severský televizní seriál na Filmovém festivalu v Göteborgu. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (29)
Trápna jednostranná kriminálka, kde nasáčkovali všetko a pekne to onálepkovali tak ako je to moderné. Kto je homoš je dobrý a progresívny. Promiskuitná kriminalistka? To je takisto pokrok. Si náhodou veriaci? Tak potom si fanatik, tmár, stredovekár, hajzel. Už si ani nepamätám, kedy za posledných 20 rokov boli veriaci ľudia ukazovaní v mainstreamových seriáloch ako normálni, pozitívni ľudia. Furt sú oni tí zlí. Poučením seriálu je ale aj nevídaná "krása" fínskych žien, ktorá je zrejme dôvodom, prečo sa ten poliš stal gayom. Takisto to vysvetľuje, prečo naši sexuálni turisti chodia do Thajska a nie do Fínska, také obludy z jazier, aké majú oni v ponuke, to núti k celibátu aj bez katolíckej príslušnosti. No a vrchol bola štvrtá časť. Tam sa mi páčil jeden záber a to že hneď po ukázaní homosexuálneho deviantského sexu prišiel záber na blivajúceho dedinčana. Ten to správne vyjadril. ()
Trošku to nadhodnocuji, ale finský věci mají prostě své ledové finské kouzlo. Nesourodý páreček vyšetřovatelů mě také vlastně bavil. Nejvíc začátek, kdy obtloustlé policajtce ládovali do postele jednoho mladšího milence za druhým a ona se u toho tvářila, že jim ještě dělá milost. Skvělá zpráva pro ženy okolo přechodu. ()
Ministryně financí Alena Schillerová a její homosexuální ministerský asistent se prohánějí ve služební "oktávce" hokejovou krajinou místního klubu Kärpät Oulu. Místo zavádění kurzarbeitu zde kupodivu vyšetřují seriove vrazdy místních členů náboženské sekty. A jelikož je to poslání velice nudné, zahání Alenka dlouhou chvíli sexualnimi radovankami pouze s těmi muži, kteří si řeknou, takže o ženštinu povětrnou se rozhodně nejedná. Asistent se zatím potuluje po své rodné obci s nezbytnou cigaretou v ruce a hlavou se mu honí zmeškané sezení v homomanželské poradně a vzpomínky na temnou minulost v kruhu svých nejbližších. Tak uvidíme, kerá tady vlastně bije. ()
Pro mne takový slabší průměr s bohužel dnes naprosto standardní směsicí novodobých klišé. Takže typická finská nic moc krasavice (ano, byl jsem tam několikrát a krásek aby pohledal), která si vede skóre a uvádí 5000 zářezů - nečti to jako nymfomanka, která bodala na vlastní dceru - ale jako samostatná hrdá žena, která si je plně vědoma své sexuality a umí si ji užívat (abych sám přidal klišé). Nechybí gay detektiv, pochopitelně jemný, citlivý, rozervaný, protože byl v dětství pronásledován a šikanován (ne že by opravdu nebyl). Pak máme pochopitelně hodné a pracovité migranty v pizzerii, proti kterým stojí kupodivu turečtí padouši, což jsou asi taky migranti. Pak hodná dívka milující jednoho z těch nových migrantů, ale uchovávající si své panenství (čti moderní trendy cenu svého ženství si uvědomující dívka). Pochopitelně hnusná náboženská sekta, která manipuluje, maskuje, zakrývá, izoluje atd. atd. Nemůže chybět znásilnění, symbol ponížení ženy. Taky máme grafitti, antikapitalilstické radikální mladé, kteří jsou čestní a upřímní a jejich hrdý vedoucí, který ... zase není až tak čestný a upřímný. Aby bylo jasno, znásilnění je zločin, takové manipulativní sekty jsou, takoví pracovití migranti taky, pizzerie existují, citliví gayové taky, jen jaksi tady není nic než tato klišé a to to ještě televize drze označuje za něco klišé se vymykající (přesně cituji postavy, které vybočují z běžných žánrových, genderových či věkových stereotypů). Vůbec ne, je to scénáristický klasický kalkul pro 2020+ jako dříve býval macho hrdina s cigárem klátící na potkání sukni za sukní. Jen mne udivilo, že kromě těch migrantů tu nebyl ještě barevnější casting. Pokud jde o detektivní stránku, ta není špatná, taková řekl bych tradiční, herecky poměrně chladné jako krajina okolo, natahované na 6 dílnou sérii, to je také pochopitelné, kamery slušné a finská příroda je prostě krásná. Dvoudíl by stačil a byl by údernější. Celkem vzato podle mne snesitelná série k práci, ale jednou vidět je o maličko víc než optimální. ()
Zklamání. Opravdu nevím, co fascinuje tolik lidí na severské tvorbě. Jestli ti psychouši, sociopati a schizoidní pomatenci? Tohle se navíc na "severské popularitě" jen přiživovalo, i když tam těch postiženců divákovi naservírovali v míře vskutku vrchovaté. Vlastně ani nevím, zda tam byl někdo, kdo by se dal označit za normálního. Ale to je asi dnes a tam normální. Tak možná jim právo Šaríja dopomůže z toho ven. Ten slunečný závěr...! :-) (Co měli proboha znamenat ti bejci?!) ()
Galerie (104)
Photo © Aurora Studios
![Desatero hříchů - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/892/164892590_6c4fbd.jpg)
Zajímavosti (2)
- Úvodní skladbu pro tento seriál nazpívala finská umělkyně Aino Venna. Píseň nazvaná „War Song“ vyšla v roce 2012 na albu „Marlene“. (Trajektt)
- Ve 36. minutě začne hrát dívka na klavír skladbu s názvem „Moonlight Sonata“ od německého hudebního skladatele a klavíristy Ludwiga van Beethovena. (Trajektt)
Reklama