Režie:
Viktor PolesnýScénář:
Viktor PolesnýKamera:
David PloyharHudba:
Zdenek MertaHrají:
Zuzana Stivínová, Adam Vojtek, Štěpán Gajdošík, Igor Orozovič, Jitka Ježková, Kristýna Frejová, Lenka Zahradnická, Daniel Bambas, Jan Novotný, Jan Teplý ml. (více)Obsahy(1)
V roce 1951 dostane známá česká herečka Jiřina Štěpničková (Z. Stivínová) dopis z Rakouska od režiséra Františka Čápa, který nedávno emigroval. Zve ji na západ a slibuje role v divadle i ve filmu. Je to lákavá nabídka, protože v divadle, kde hraje, velí spíše muži v plukovnických uniformách, než skuteční režiséři a umělečtí šéfové. Panuje tu tuhá stranická disciplína a repertoár vypadá podle toho. Budoucnost herečky v komunistickém Československu, které je pevnou součástí Sovětského bloku, je neradostná. Zvláště pro ženu, které komunistické ideály nikdy nepřirostly příliš k srdci. Rozhodne se tedy, že využije příležitosti a uteče. Spolu s nevelkou skupinkou lidí a malým synem Jirkou (A. Vojtek) se svěří do rukou převaděče a podnikne riskantní cestu přes hranice. Ale něco je špatně. Chytnou je. Všechno bylo předem připravené. Sám převaděč je členem StB. Ale tím všechno teprve začíná… Film nemapuje jen tragický osud herečky Jiřiny Štěpničkové, ale vypráví o době, kdy vyšetřovatelé Státní bezpečnosti byli neomezenými pány nad lidmi, kdy herci z divadla žádali soud o co nejvyšší trest pro bývalou kolegyni, kdy ti, co se nepřidali k davu, byli zatracováni a ponižováni. Vypráví o době, která by se už neměla nikdy opakovat. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (157)
Nepříliš zdařilá adaptace nepříliš zdařilé knihy, asi takto by šlo kulantně zhodnotit kvality tohoto televizního omylu Viktora Polesného. Film je jen rozšířením pichlavého dokumentu z cyklu věnovaného dějinám Divadla na Vinohradech Armádním rozkazem (1950–1960). Pokud bychom již předem neznali život a dílo Jiřiny Štěpničkové, z tohoto filmu se příliš nedozvíme, vše je hotové, nalajnované, měli bychom se patrně jen dojmout nad jednou lidskou křivkou, jednou lidskou tragédií. A hlavně u toho nepřemýšlet. A to věru nestačí. Celá ta herecká generace, kterou formovala 20. a 30. léta, je dodnes opředena nesmyslnými mýty a legendami a filmy tohoto druhu situaci jen zhoršují, bohužel. ()
Na životopisných snímcích mi vadí, když jedna populární osobnost představuje jinou slavnou všeobecně známou osobnost, které se ani dost málo nepodobá. Tady se dívám a nevidím paní Štěpničkovou, ale paní Stivínovou. Co se hereckých výkonů týče, vnímám to tak, že paní Stivínová si po celý film vystačí s jedním posmutnělým, zadumaným, nepřítomným výrazem. Její osud mě prostě citově nezasáhl. Moje dcera říkala, že pojetí příběhu ji spíše připomínalo proces s Miladou Horákovou. Řada dějových linií byla nedotažená. Kdo a proč nastražil na paní Štěpničkovou při jejím útěku za hranice past nebo kde žil její syn v době pobytu matky ve věznici. Po návratu z vězení od roku 1960 účinkovala podle zdejší filmografie ve více než 40. filmech a v řadě TV seriálů, bylo ji tedy odpuštěno. Stejně tak její syn vystudoval DAMU a už ve 14. letech točil svůj první snímek. Taky bylo zvláštní, že jména jejich hereckých kolegů, kteří se na jejím odsouzení podíleli, nebyla zmíněna. Zrádci ve vlastních řadách - to by pražská kavárna nepřipustila. Nepobavilo mne to, ani nepoučilo. ()
Co udělalo rozdělení matky a syna na 9 let s jejich duši si vůbec neumím představit... A neumím si ani představit jak se k tomu může někdo propůjčit... Film mě nepřesvědčil, možná by příběhu více prospěl dokument... Neznámí herci naprosto nezajímaví a špatní... Film se ne vždy drží skutečností.Fakta z případu z Jiřinou Štěpničkovou naleznete v těchto dokumentech:Diagnóza: Smrt nenávistí,Neobyčejné životy: Jiří Štěpnička, Příběhy železné opony: Jiřina Štěpničková: Generální prevence. Tvůrci se vyhnuly všem reálným jménům z případu. Nejčastěji vyslovovaná jména nejvíce aktivních herců kteří žádali smrt Štěpničkové jsou: Světla Amortová , Soňa Neumannová , Světla Svozilová a Jarmila Švabíková . Rozhovor s režisérem Polesným. Jiří Štěpnička sice odmítl číst scénář, ale projevil Vám důvěru. V čem Vám při natáčení pomohl? Nejdřív jsem Jirkovi napsal dopis, plný omluv, úzkostí a obav z toho, že se bude dívat na svůj vlastní příběh. Jirka scénář číst odmítl, po několika stránkách – kde je popsaný ten útěk, to musel odložit, protože ty vzpomínky pro něj byly bolestné. Známe se léta a on mi vyjádřil plnou důvěru. Ale po čase se se mnou sešel, dlouho jsme si povídali a hodně zajímavého jsem se dozvěděl. Dokonce mi nabídl ten batůžek, ve kterém ho máma na té hranici nesla. Nezanedbatelné bylo, že se s ním sešla i Zuzana Stivínová a to bylo pro nás hodně podnětné. Pouštěl jste hotový film Jiřímu Štěpničkovi? Co na něj říkal? Byl opravdu hodně dojatý. Příběh herečky Evy jednoznačně vykazuje reálie Vlasta Chramostové, kterou po odmítnutí podepsání petice proti Štěpničkové donutili ke spolupráci s STB. Herec který skočí z okna, ve filmu pod jménem Klánský, je ve skutečnosti Jiří Plachý. ()
Zklamání. Problém je už ve scénáři. Ať už se jedná o dějové motivy, anebo samotné postavy, jde se dost nepochopitelně do šířky místo do hloubky, takže v obou případech je mnohé rozehráno a následně pak nedohráno, opuštěno. A zůstává pro mě nepochopitelnou záhadou, proč naopak motiv, který mohl být velmi silný, a to petice požadující pro Štěpničkovou trest smrti, kterou iniciovaly čtyři její divadelní kolegyně (ve filmu vystupují pod smyšlenými jmény), je trestuhodně ignorován. ()
TV film, který by se kvalitou zpracování v pohodě hodil i na plátna a strčil by do kapes jiné historické kousky, které v ČR na plátna jdou. Od výpravy přes většinu výkonů, a to hlavně famózní Zuzany Stivínové a malého Adama Vojtka. Na televizní tvorbu skutečně nadprůměr. 75% ()
Galerie (47)
Zajímavosti (5)
- Železniční stanice, kde přestupuje Jiřina Štěpničková (Zuzana Stivínová) při své cestě ke státním hranicím, se ve filmu jmenuje Svojšín-Černošín. Ve skutečnosti se však jedná o nádraží v Bakove nad Jizerou, okres Mladá Boleslav. Na Mapy.cz dokonce nalezneme fotky z natáčení, kde zde byla přistavena parní lokomotiva. (tommahol)
- Smrt měly pro Jiřinu Štěpničkovou požadovat její kolegyně Světla Amortová, Soňa Neumannová, Světla Svozilová a Jarmila Švabíková. Některé zdroje zmiňují také Vlastu Chramostovou, Jiřinu Jiráskovou a Antonii Hegerlíkovou. (klukluka)
- Film se ne vždy drží skutečností. Fakta z případu s Jiřinou Štěpničkovou nalezneme v těchto dokumentech: Diagnóza: Smrt nenávistí (2004), Neobyčejné životy: Jiří Štěpnička (2012), Příběhy železné opony: Jiřina Štěpničková: Generální prevence (2005). (sator)
Reklama