Režie:
František FilipKamera:
Rudolf Stahl ml.Hudba:
Luboš FišerHrají:
Jiří Sovák, Josef Kemr, Jana Hlaváčová, Josef Vinklář, Jiří Schmitzer, Jiřina Bohdalová, Ilja Prachař, Josef Větrovec, Božena Böhmová, Mahulena Bočanová (více)VOD (2)
Epizody(11)
-
Chudák dědeček (E01)
-
Kapr (E02)
-
Operace (E03)
-
Sokové (E04)
-
Zasloužilý všeumělec (E05)
-
Smírčí soudce (E06)
-
Romeo z autobusu (E07)
-
Režisér (E08)
-
Náhradník (E09)
-
Kapřín (E10)
-
Svatba (E11)
Obsahy(1)
Seriál komediálních příběhů F. Vlčka a V. P. Borovičky, který již od své premiéry v roce 1975 potěšil řadu diváků mnoha generací, čerpá svůj humor ze symbiózy člověka městského a člověka vesnického. Popularitu získal nejen pro své hvězdné obsazení, ale i pro základní tón, jímž je tolerance, lidská vzájemnost a porozumění. (Česká televize)
(více)Videa (14)
Recenze (597)
"To myslíš vážně, že já jim lezu na nervy? Já, kterej se o všechno stará?" Cholerický revizor na penzi Evžen Huml sám sebe nejspíš považuje za oblíbeného zastánce morálky, ale najít společnou řeč s tímto není jednoduché. Proto je třeba vyslat nerudného Pražáka na vstřícnou vesnici a využít porovnání dvou zcela odlišných světů k zábavným názorovým střetům. V tomto případě se to povedlo. ()
Roztomilá, úsměvná a odlehčující sentimentální vzpomínka pro letní televizní obrazovku třeba někde večer na dovolené na chalupě u rybníka či lesa, ... když zrovna negrilujeme. Je prima se opět podívat na herecké umění Kemra, Sováka, Filipovského, Bohdalky, Vinkláře, Větrovce, Ilji Prachaře a mnoha dalších skvělých českých herců. Kdy jsou ty doby. Dívat se dnes na ty mladé, herecky naprosto nezkušené, zato hodně ambiciózní je utrpení. ()
Popularita Chalupářů u diváků i programových vedoucích je zarážející zejména proto, že těžko najdeme výstižnější symbol normalizačního bezčasí. Východisko seriálu, jehož poselství předává divákům v prvním díle postava esenbáka ("venku jsou od sebe sice lidi trochu dál, ale přesto k sobě mají nějak blíž"), je dobře známé asi každému, kdo se v posledních padesáti letech ocitl u televize. K rodině cynického taxikáře Aloise Krbce (Josef Vinklář) se stěhuje jeho neurotický tchán, bývalý revizor Evžen Huml (Jiří Sovák). Místo pokusu o společné soužití Krbec vychytralým trikem stěhuje Humla na venkov do vesničky Třešňová, kde nerudnému invalidnímu důchodci nezbude než sžít se s dobromyslným vrstevníkem Bohoušem Císařem (Josef Kemr). Postupem času se Huml seznamuje s bizarním koloritem života na vesnici, který spíš než Formanovo Hoří, má panenko připomíná kýčovitý papundekl Zdeňka Trošky, a spolu s diváky odhaluje velkou pravdu: že i když se v životě v socialismu někdy setkáváme se strastmi, lidé – od ochotně melouchařících zaměstnanců JZD po shovívavé funkcionáře komunistické strany – se vždy nakonec dohodnou a všechno dobře dopadne. Chalupáři jsou v tomhle ohledu mnohem zrádnější než otevřeně prostranické produkce Československé televize, jako byl třeba Okres na severu. Zatímco z příběhu moudrého a spravedlivého tajemníka okresního výboru KSČ Pláteníka čiší primitivní pokus o oslavu normalizační ideologie, Chalupáři zdánlivě pouze existují v jejím rámci. Při bližším pohledu je však jejich poslání zjevné. Přimět diváky, aby zapomněli na každodenní realitu, a za ochotné asistence populárních herců je uchlácholit iluzí pohodového socialistického života. Dobová témata – od pražské asanace a přidělování bytů přes hodnocení práce stranické organizace a anonymní udávání po vzpomínky na zakládání JZD – nenápadně prosakují každým dílem a ve vražedně pomalém tempu seriálu se proplétají s osudy kladných hrdinů. Vyznění Chalupářů trefně shrnuje bodrý předseda obecního výboru: "To se ví, sem tam se mezi náma najde potvora, ale paušálně jsme dobrý!" Chalupáři nejsou charakterističtí jen urputnou snahou komunistického režimu nabarvit narůžovo všudypřítomnou šeď, ale i vykreslením ženských postav, podobných jiným normalizačním televizním maminám, uklízečkám a švadlenám. Je tu žena taxikáře Krbce Jarča nebo objekt milostného zájmu širokého okolí, vesnická femme fatale Dáša Fuchsová (Jiřina Bohdalová), kterou seriál lakonicky popisuje „42 let, rozvedená, zachovalá“. Pozoruhodná je v dobovém přístupu k ženám především linie manželky místního autobusáka Tondy Čiháka (Vladimír Menšík). Čihák se svou ženu Aničku (Gabriela Vránová) okatě snaží podvést, když v autobusu cestou na vesnický výjezd do Prahy svádí před jejíma očima náhodnou cestující. Rozesmutnělá Čiháková se se svým trápením svěří Humlovi s Císařem – a ti s ní absolvují celodenní kolečko od kadeřnice k obchodům s oblečením, aby byla "krásná pro svýho Toníčka". Když se na konci dne shledává se svým manželem, začne ji okamžitě podezřívat, že má milence, a na Humlovy výtky, že on přece dělá to samé, opáčí, že "to je přece zákon přírody, že mužskej si namlouvá ženskou". Ideální produkt státní televize sedmdesátých let dával smysl v době Husákova režimu, jeho nadšené reprízování čtvrtstoletí po sametové revoluci je však jen obtížně pochopitelné. Chalupářům navíc léto co léto chybí jakékoliv zasazení do kontextu, o jaké se ČT pokusila naposledy při repríze 30 případů majora Zemana a které by mladou generaci – a koneckonců i starší, kteří u seriálu vzpomínají na radostné mládí – uvedlo do dobové reality. Vysílání seriálu by dnes šlo bez problémů doplnit o vylíčení všeobjímající náruče obecních výborů, vysvětlení role ženy v socialistické společnosti i popis proměny života na venkově pod diktátem plánovaného hospodářství. ČT však na podobné snahy rezignovala a bez sebemenšího pozastavení Chalupáře spolu s dalšími normalizačními hity jako Sanitka nebo Malý pitaval z velkého města pevně začlenila do svého reprízového programu. Lze z toho vyvodit jediné: česká letní pohoda v očích veřejnoprávní televize zjevně vypadá stejně dnes jako v roce 1975. Atmosféra socialistické prázdnoty může s klidem dopadat na nové a nové diváky – a ostatně proč ne? Jak lapidárně shrnuje jedna z chalupářských figurek: "Lepší je být naladěnej než zavřenej." (Michal Zlatkovský: Chalupáři – nejmilovanější symbol normalizace, který Česká televize uctívá dodnes) () (méně) (více)
Pan Sovák a jeho ikonická legendární postava morouse a mrzouta Evžena Humla! Pepa Kemr alias Bohouš Císař je do páru to pravý Višňový, Třešňový i ořechový! V podstatě celej seriál doprovází úžasní herci - zeťák Vinklář, předseda JZD Větrovec, autobusák Menšík, děva Bohdalová atd... Do toho nesmrtelnej úvodní song od Waldy "když máš v chalupě orchestrion". Jestli mám vyštípnout super seriál z dob Československa, nemám lepší lidovku, než tyhle nesmrtený Chalupáře! 90% ()
Nějak mě tenhle seriál nikdy úplně neuchvátil, navzdory přítomným hereckým esům. Spousta řečí a málo děje. Snad je to dáno nižším věkem, kdy jsem seriál sledovala, nejspíš bych si to měla zopakovat a pochopila bych víc. Třeba jednou, zatím však zůstanu s hodnocením při zemi: 61%. EDIT 2012: Ale jo, s věkem si "Chalupáře", jejich hlášky a lehce komické situace, užívám víc a nebýt toho občasného protivného budovatelského podtónu, asi bych čtvrtou hvězdici přihodila. Střet venkovského buranství, městského snobství a dědkovského cholerismu má své kouzlo, nicméně pořád nejsem nadšená. 69% ()
Galerie (34)
Zajímavosti (170)
- Představitelka listonošky Růžena Lysenková je babičkou Ani Geislerové. (M.B)
- Herci Otto Lackovič (Fero) a Luba Skořepová (Aranka) se museli schovávat v domě před sluncem, aby se jim neroztekla barva, kterou byli natřeni. Panovala totiž velká vedra. (M.B)
- Tip natáčet ve vesnici Višnová (v seriálu Třešnová) dostal režisér František Filip od scenáristy Antonína Máši, který se tu narodil. (Amneris)
Reklama