Scénář:
Josef MachKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Julius KalašHrají:
Karel Höger, Ludvík Veverka, Helena Friedlová, Dagmar Frýbortová, Vladimír Majer, Karel Dostal, Růžena Šlemrová, Libuše Zemková, Raoul Schránil (více)Obsahy(1)
U starosty Bartoše se sejde třináct hostů. Přítomní jsou nešťastným počtem zneklidněni, a tak uvítají, když se objeví další host, navíc čtrnáctý také podle jména. Vše by bylo v pořádku, ale mladý Pavel Čtrnáctý se zahledí do starostovy dcery Emy a neodolá jejímu půvabu a políbí ji. Dívka se rázem stane předmětem klepů. Zvědavá paní Linhartová by si ráda celou záležitost objasnila a pozve k sobě společnost, se kterou chce všechno probrat. Náhodou je hostů opět třináct. Počet nakonec doplní nový knihovník Linhartových. K překvapení všech je to znovu Čtrnáctý. Téhož večera, poté co si prohlédl vzácné tisky, Pavel zmizí. Pod jménem Hubert Malina se stane vzápětí dokonalým komorníkem průmyslníka Berseckého. Když usvědčí Quida Alexyho, snoubence Berseckého dcery, z loupeže, podá Pavel vysvětlení i k ostatním událostem... (ČSFD)
(více)Recenze (41)
Pan Höger sem vůbec nezapadá. Prý to měla být komedie. No, budiž no. Pan Nový měl zůstat u herectví, a do režie se raději neplést. Mám sice rád podobné zápletky, ale tohle mi vůbec nesedlo. Právě z velké části kvůli pana Högera. To je jednoznačně herec vážných, až tragických postav. Dávám jen dvacku za zápletku. ()
Samozřejmě tak trochu podle německého střihu, ale jak příjemné! Nepříliš nadšené kritiky tehdy Oldřicha Nového od dalších režijních pokusů odradily, což je asi škoda, neb výsledek je velmi dobrý. K tomu navíc první komická role Karla Högera, propracovaná do všech detailů - aj, jak je to vidět především ve scénách s ostatními, slabšími jeho současníky... Rozhodně by si Čtrnáctý u stolu zasloužil více repriz v TV, o vlastním DVD ani nemluvě. ()
Tak trochu česká film noir - a rozhodně příjemný kontrast proti všem miloučkým a slaďoučkým komediím, které z té doby znám. Hoger v hlavní roli je výborný, má nepopiratelný šarm a sex-appeal a Raoul Schránil je prostě rozkošný. Ze dvojice mladých dam se mi více líbila blodnýda, tmavovlasá dcera pana starosty byla evidentě herecky trochu nezkušená a ani vzhledem mi ke své roli neseděla. Škoda, že Oldřich Nový toho nezrežíroval víc. ()
Česká kriminální komedie o záhadném mladém muži (K. Höger), který se nečekaně objeví u starosty a doplní počet jeho hostů na čtrnáct, neboť třináct osob u stolu prý přináší neštěstí. Překvapení, které způsobil, když se představil jako Pavel Čtrnáctý, nebylo nic proti tomu, když bez okolků políbil starostovu dceru Emu (D. Frýbortová) a projevil ji tak před všemi hosty svou náklonnost. Höger získal místo jako knihovník u pana Linharta (záhřebský rodák Z. Rogoz), jehož trezor byl zanedlouho vykraden. Poté pracuje pod jiným jménem jako osobní sluha u továrníka Berseckého (K. Dostal), jemuž byly odcizeny šperky, a to se už jistě nejeden divák domnívá, že má s loupežemi něco společného. Nevyjasněná Högerova přítomnost u obou krádeží způsobí rozkol mezi Čtrnáctým a Emou, avšak v závěru bylo jeho podivné počínání, včetně jeho pravé totožnosti a povolání, smysluplně vyjasněno hledáním dodatku k závěti, v níž mu má být odkázán majetek. Snímek je výjimečný tím, že na režisérské židli seděl O. Nový (společně s A. Zelenkou) a jeho ojedinělé autorské dílo díky závěrečnému překvapivému vysvětlení přináší zajímavý filmový zážitek. Ve vedlejších rolích se objevil vykutálený hrabě R. Schránil, komický strýček Kilián v podání F. Filipovského či L. Zemková jako Berseckého dcera Lydie, která se prezentovala úvodním opileckým vystoupením a poté se na jedné společenské události objevila ve velmi extravagantních šatech. Ve filmu natočeném podle německé předlohy se K. Höger prezentoval elegantním hereckým výkonem, avšak kromě něho, smysluplného závěrečného rozuzlení a režiséra, který si poprvé a naposledy odskočil od svého hereckého povolání, v něm nespatřuji nic významného. ()
Nejsem žádný mravouk, ale prostě mi to nejde přes pajšl, při pomyšlení, že film vznikl v době, kdy lidé umírali v koncentrácích, srali strachy před gestapem a soused udával souseda pro kus žvance. Co motivovalo tvůrce k natočení něčeho tak hloupého a laciného? Výdělek? Prostě prachy nesmrdí v žádné době? To byla v té době společenská objednávka nebo se směli točit jen takové mydliny? Než opustit pohodlí a lesk filmového světa, tak budeme hrát v čemkoliv, jen když to zacinká. To se opravdu měli chuť lidé bavit sledováním takového škváru? Češi mají jednu "úžasnou" vlastnost, přizpůsobí se prostě každé době... ()
Galerie (3)
Zajímavosti (6)
- Libuše Zemková se vzdala role ve filmu Šťastnou cestu (1943), aby si mohla zahrát v tomto filmu. (petr.trep)
- Píseň, kterou pro film nazpíval Oldřich Nový, se jmenuje „Kdybych já byl náměsíčník“. (Gabretta)
- Jiřina Petrovická musela hrát ve svých šatech do tanečních. (Teres)
Reklama