Režie:
Vít OlmerKamera:
Ota KopřivaHudba:
Jiří StivínHrají:
Zdeněk Svěrák, Ivona Krajčovičová, Libuše Švormová, Václav Švorc, Laďka Kozderková, František Řehák, František Husák, Vladimír Durdík ml., Dana Balounová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Pavel Hnyk (Z. Svěrák) žije v relativně poklidném a dlouholetém manželství s právničkou Alicí (L. Švormová), a to i přes to, že je jejich vztah vystavován manželově slabosti pro půvab jiných žen, což Alice jen trpně toleruje. Manželství skutečně naruší až Pavlova nová slovenská kolegyně Julka (I. Krajčovičová), jejichž čistě pracovní poměr brzy přeroste v milenecký a obrátí jeho život vzhůru nohama. Láska vniká do stárnoucího milence „jako jed“ a zhoubně působí na jeho tělo i mysl a rozleptává jeho dosavadní vztahy. Pod vlivem tohoto jedu se Pavel dostává až na okraj morální a společenské propasti… Režisér Vít Olmer označil svůj film z roku 1985 za „tragikomedii člověka dnešních dnů“. Stejnojmenný román Karla Zídka, scenáristicky zpracovaný Jiřím Justem a Vítem Olmerem, je založen na milostném vztahu stárnoucího muže k mladé ženě. Tedy vděčném námětu zpracovávaném od nepaměti, k němuž se spisovatelé, filmaři i výtvarníci neustále vracejí – ne náhodou se zde také zmíní obraz Lucase Cranacha "Zamilovaný stařec". Ústřední postavu intelektuála allenovského typu ztraceného ve společnosti, jež pro jeho přání a touhy nemá pochopení, ztvárnil brilantním civilním výkonem Zdeněk Svěrák. Jeho partnerkou, která mu namíchala a podala onen neodolatelný jed, byla slovenská herečka Ivona Krajčovičová. Právě z kontrastu českého a slovenského živlu vytěžili autoři i herci mnoho půvabných a vtipných situací. (Česká televize)
(více)Recenze (193)
Nelíbí, * za herecké obsazení. ()
Na svou dobu docela odvážný pohled na socialistické hospodářství. Dnes už trochu vyčpělý. Zdeněk Svěrák je velmi dobrý jako muž, který prožívá těžkou krizi, velkou lásku a komplikace v manželství a práci. Jeden z lepších filmů Víta Olmera. ()
Neuvěřitelný film. Obvzlášť pro toho, kdo to jen neviděl, ale žil. ()
"Nech mě bejt, ráno mám stání u soudu! No jo no, ale když já mám stání teď" Osmdesátkovská klasika. ()
Štěstí, že se snahou o komedii se tu šetří. Humor stárne rychle, ale ujíždějící vlaky se honí i dnes velmi podobně a dobové frky by jen kazily krásný nadčasový film. Scéna ze zahrádky na Slovensku s ohníčkem přivezeným na kolečku = krájení veliké cibule. ()
Jako jed a Co je vám, doktore, jsou jediné filmy od Olmera, na které se dá dívat. Možná ještě debut Takže Ahoj a Bony a klid stojí za zmínku. Ostatní bych být Olmera ze svého portfolia vymazal. Ten člověk se musí v životě asi hodně stydět. ()
Vyslovený prototyp a "definice" tragikomedie. Když se o tomto filmu člověk baví, je samý usměv, ale například ze zcény, kdy soused v chatové osadě přiveze na kolečku svůj oheň, vysloveně mrazí, jak je tragická. Vše naprosto dokonale podbarvuje vynikající hudba Jiřího Stivína, navíc velmi trefně doplněná textem Pavla Kopty, který divákovi "nenápadně podsouvá" kterým směrem se mají ubírat naše mšlenky. ()
Tak tenhle film mě dostal - depresivní - uf ()
Těžko uvěřit, že režisér, který po revoluci točil bláboly typu Playgirls, natočil Jako jed. Polovina osmdesátek zastihla Olmera na vrcholu, a je jen škoda, že podlehl představě že porevoluční tvůrčí svoboda mu dodá křídla a kvalitu. ()
Depresivne 80' roky, skvela hudba aj Sverak. ()
Výborný scenár, herci a hudba, kde málokedy sa podarí tak dobrý súzvuk všetkých týchto veci naraz. Jedine negatívum je, že sa natáčalo na nie najlepšiu kameru a celkovo technika sklamala, čo je veľká škoda. ()
Pokračování spolupráce z Co je vám, doktore? o rok dříve - Vít Olmer, Zdeněk Svěrák, Ivona Krajčovičová. Poměrně známým je fakt, že se Zdeněk Svěrák nejprve do Ivony Krajčovičové bláznivě zamiloval a po odmítnutí spolu nemluvili, tj. co bylo před kamerou, bylo svým způsobem i za kamerou. Film také ukazuje, jak se v 80. letech na úřadech pracovalo, resp. moc nepracovalo. ()
Tak tu vidím ako vek ľudí mení a ako som sa aj ja zmenila, pretože na tento film mi zostal závan spomienky, keď som ho videla veľmi dávno a to taký, že ak by sa vtedy dalo, isto by som hodnotila všetkými možnými hviezdami. Neviem, mala som neidentifikovateľný pocit, že film v sebe nesie niečo špeciálne, možno pre ten kolorit filmu, záblesky uhrančivej Ivony Krajčovičovej ako Julky (to meno mi k jej náture a výzoru akosi sedelo), alebo som sa vtedy zamýšľala, čo je to, čo učarovalo filmovému Pavlovi, čo mňa samú čaká v živote a ako sa vyhnúť tomu pocitu nenaplnenosti, ktorý z neho sála? Ten záver s hudbou na konci si dáva tento pocit prázdna riadne "vychutnať". Takže keď som na stv2 zazrela niekde Krajčovičovú ako blondínu, zrazu sa dostavil spomienkový efekt a opäť som ho vyhľadala a bolo to proste zvláštne stretnutie po rokoch a mala som úplne iný pohľad. Ten humor je ozaj dosť temný a to prebleskovanie záberov ma skôr rušilo. Dnes som sa skôr zamýšľala čo by živelná Julka videla na suchom Pavlovi (aj keď jeho vzdor autoritám bol síce trochu ťažkopádny ale dosť dobrý) a zatiaľ čo vtedy mi ho bolo dosť ľúto, dnes vlastne vôbec nie. Veľmi nepríjemné mi boli aj symbolické pohľady na tie mŕtve vtáky. Vlastne opäť neviem vyjadriť, čo by som k dojmu z tohoto filmu chcela povedať a aj tento komentár som už niekoľko krát menila. Má v sebe proste niečo špeciálne, ale už ma nezaujal tak ako kedysi a miestami som sa dosť nudila. O to viac ma zaujal fakt, že ženatý Svěrák s Krajčovičovou mali skutočne spolu pomer a napokon ho ona nechala (niekde som aj našla informáciu, že ho odmietala celý čas, čiže ťažko povedať) a Svěrák kvôli nej prekonal krízu vo vlastnom dlhodobom manželstve, takže dalo by sa povedať, že hral sám seba. V zaujímavostiach je uvedené, že pre tento film bola Krajčovičová pre Olmera jasnou voľbou napriek konkurzu. Zrejme sa mu už vtedy páčila, keď so Svěrakom boli sokmi v láske a napokon mu ju prebral. Krajčovičová bola ozaj čarodejnica :-) Viem, že mnohí máte Svěráka fakt radi, ale nemôžem si pomôcť, na mňa pôsobí v každom filme ako vyšumená limonáda a vlastne ho moc nemusím. To taký František Husák to je jeden z najlepších českých ksichtov :-) Ešte- vždy sa mi páči ako v socialistických filmoch majú na "pracovných poradách" popolníky pekne uprostred stola. To by dnes pozerali :-) ()
Reklama