Režie:
Pavel KrausScénář:
Božena ŠimkováKamera:
Věra ŠtinglováHudba:
Jiří VáclavHrají:
Josef Abrhám, Josef Hlinomaz, Alena Procházková, Jiří Holý, Otto Šimánek, Vladimír Hrubý, Helena PejškováObsahy(1)
Pro dnešní Pohádku pro pamětníky jsme tentokrát sáhli hluboko do archivu. Televizní adaptaci pohádky W. Hauffa natočil v roce 1969 režisér P. Kraus, který do hlavních rolí obsadil J. Abrháma a J. Hlinomaze. A jak to všechno začalo? Mladý Kalif odpočíval a nudil se. Tu se objevil kupec se vzácným darem, skříňkou skrývající kouzelné slovo. Kdo je nahlas vysloví, stane se zvířetem, které si vybere. Nesmí se však v této podobě zasmát, jinak kouzelné slovo zapomene a nebude se moci vrátit do lidské podoby… (Česká televize)
(více)Recenze (8)
Tuhle černobílou pohádku netřeba kritizovat. Nabízí osvědčený formát arabské pohádky s kalifem, který naletí převlečenému kupci a koupí od něj kouzelný tabák. Když jej šňupne a vysloví kouzelnou formulku, promění se v jakékoli zvíře bude chtít. Tak také se svým komořím učiní a promění se v čápa. Jenže kouzlo také přináší zapomenutí kouzelné formulky a nemožnost se vrátit do lidské podoby. Potkají však sovu, která jim pomůže a zároveň kalif pomůže jí. Pak už je jen třeba potrestat falešného kupce a vyhnat nového kalifa. Černobílá kulisovka dnes už děti jen stěží osloví, ale dospělému diváku nabídne hezký archivní kousek s mladým Abrhámem. Hudba: Jiří Václav ()
Hustý umění. ....... Asi. ()
"Já říkám, že je to hloupost !! Ještě jsem neviděl žádné zvíře se smát.." Neskutečný bizár. ()
Mladý Josef Abrhám a kvalitní Josef Hlinomaz jsou světlejší stránky této pohádky. I když z ní tentokrát neplyne žádné jasné ponaučení, kterých v arabských pohádkách je většinou plno, není to vyloženě špatný příběh. Celá ta zápletka a rozuzlení je trochu jednoduché. Nic naplat studiové kulisy tentokrát nejsou nejhorší. ()
Obě rozhlasové verze jsou zdařilejší. Pohádka postrádá spád, záběry na jednu scénu jsou neskutečně dlouhé - a nudné. Také mám pocit jakoby herci neměli jasně dáno co mají dělat a my se dívali spíše na improvizované divadlo s tanečky. Pan Hlinomaz to pojal svérázně a po svém - a je asi nejlepším kladem pohádky. ()
Reklama