Dekalog
Obsahy(1)
Čtvrté přikázání Cti otce svého a matku svou nachází v tomto komorním filmu složité zdůvodnění. Po odletu otce (Janusz Gajos) na služební cestu najde vysokoškolačka Anna (Adrianna Biedrzynska) v bytě obálku. V dopise své zesnulé matky vyjde najevo, že Michal není jejím otcem. Šokující zjištění ji přivádí do rozpaků: žila a žije s cizím mužem, kterého milovala a miluje opravdu jen jako otce? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (31)
Kieslowski sa vybral na dosť tenký ľad a povedal by som, že podobným rozohraním zápletky by sa vydal na tenký ľad aj dnes a máloktorému producentovi by sa chcelo ísť do tak citlivej témy. Ale v poľskej televízii mal asi dosť voľnosti a vzhľadom na svoje meno si aj tak mohol robiť, čo chcel. Na základe znenia prikázania by ste určite neodhadli, o čom táto epizóda v skutočnosti bude. Rozhodne ide o materiál vhodný pre rôznych psychoanalytikov zaoberajúcich sa podrobne vzťahmi medzi otcami a dcérami, čo ale neznamená, že vám na pochopenie pocitov postáv nemôže stačiť vaša životná skúsenosť. ()
Rozhodně to není díl, který budu považovat za nejlepší, ale když jsem se na to koukal a sledoval jsem to téma, tak jsem si říkal, že je to docela odvážné, ale zároveň jsem si říkal, že by bylo možné pojmout to i trochu jinak. Přesto z toho Kieślowski vyšel tak, aby měl chytrý film a ne nějaký fetiš pro nadšence. ()
Taková poloincestní záležitost, která je určitě zajímavým námětem k zamyšlení. Vztah otce, respektive otčíma a jeho dcerky, respektive nevlastní dcerky, který byl odpradávna něčím trošičku intenzivnějším a trošičku jinším, než by snad bylo bývalo přípustné v běžné rodině. Slečně se strašně fuj účesem si vysnila obsah dopisu od zesnulé matičky a provedla velice hanebný čin, kterým na plné čáře porušila 4. přikázání. Takhle tedy ctění matky své rozhodně nevypadá. Líbila se mi psychologie mezi hlavními hrdiny, ale přiznám se, že mě zpracovávané téma úplně neoslovilo. ()
Páčilo sa mi to ako úvaha nad rôznymi podobami lásky (láska rodičovská zameniteľná s poloincestnou láskou telesnou) a zaujímali ma dve ústredné sympatické postavy (skvelá Biedrzyńska). Ale celá problematika s obálkami je absolútne nedôveryhodný konštrukt, kvôli ktorému som sa nedokázal emočne napojiť na príbeh. ()
Tak trochu opak předchozího dílu, který k němu má zároveň nejblíž. Oběma totiž chybí trest, jenže kde třetí epizoda zobrazuje postavy, které bez něj nedojdou žádného ponaučení a své chování nijak nezmění, ve čtvrtém si naopak samy projdou malým očistcem, který zkouší meze jejich chování, a z něj vyjdou čistší. Podobně je to i s jejich chováním. Kde předchozí přikázání ukazovalo nepochopitelně se chovající charaktery jako Z pera básníka, kterým teprve závěrečná pointa propůjčila uvěřitelnost, skoro celý následující díl téměř vědecky zkoumá psychologii otce a dcery, ale zvláštní a trochu křečovitý konec na té reálnosti trochu ubírá. Přesto díky tomu, s jak extrémní situací zde Kieslowski konfrontuje jednoduché etické pravidlo je pro mě tato epizoda jednoznačně nejlepší z celého autorova desatera. ()
Reklama