Epizody(10)
-
Dekalog I (E01)
-
Dekalog II (E02)
-
Dekalog III (E03)
-
Dekalog IV (E04)
-
Dekalog V (E05)
-
Dekalog VI (E06)
-
Dekalog VII (E07)
-
Dekalog VIII (E08)
-
Dekalog IX (E09)
-
Dekalog X (E10)
Obsahy(1)
10 filmov Krzysztofa Kieślowského na tému 10 božích prikázaní:
1. Ja som Pán, Boh tvoj! Nebudeš mať iných bohov okrem mňa, aby si sa im klaňal. - novodobá dôvera v počítače a vedu
2. Nevezmeš mena Božieho nadarmo. - smrťou začína nový život, uzdravenie znamená smrť ...
3. Spomeň, aby si deň sviatočný svätil. - muža odláka vášeň od rodiny
4. Cti otca svojho i matku svoju! - po smrti matky, otec a dcéra v nejednoznačnom citovom rozpoložení
5. Nezabiješ! - obraz trestania smrťou za smrť
6. Nezasmilníš! - vášnivé city dospievajúceho mladíka k zrelej žene
7. Nepokradneš! - matkou vlastnej vnučke?
8. Nepreriekneš krivého svedectva proti blížnemu svojmu! - spomienky na krutosti okupácie Poľska
9. Nepožiadaš manželku blížneho svojho! - v úprimnom manželskom zväzku dôjde k závažným zdravotným problémom...
10. Ani nepožiadaš majetku blížneho svojho, ani ničoho, čo jeho je! - dvom synom zostane po smrti otca zbierka starých známok...
Cyklus, ktorý je zviazaný cirkevnou témou a akousi alegorickou postavou nestranného pozorovateľa... Každá časť tvorí samostatný uzavretý celok.
(wewerička)
Recenze (42)
Dekalog - Deset přikázání, která dal bůh Mojžíšovi na hoře Sinaj. Vznikne-li o souboru základních pravidel morálky seriál, jeho naplnění morálními a etickými problémy/rozhodováním, lze očekávat s důvěrou až stoprocentní. Aby však šlo o podívanou zajímavou a podnětnou, musí se látky chopit někdo, jenž téma nezpracuje s přístupem: "Já vám, milí diváci, teď ukáži, jak je dodržování těchto pravidel dobré, vedoucí k dobrým koncům a nedodržování špatné, vedoucí ke špatným koncům." Kieslowski se svým spoluscénáristou Piesewiczem (vzhledem ke kvalitě scénáře si zmínku zaslouží) naštěstí tuto banální možnost nezvolili. Naopak, inspirují se volněji, u přikázání ohmatávají hranice jejich definic i aplikovatelnosti. Vymýšlí tak komplikované životní situace, že rozhodování se a smiřování se skutečností nelze hrdinům ani trochu závidět. Vypráví příběhy, v nichž přikázání vystupují nezřetelně, v pouhých obrysech, ale právě tím dávají divákovi (který by možná ani netušil, že film hovoří o tom kterém přikázání, nedali-li by autoři svému dílu příslušné jméno) šanci hledat, myslet a ostřit svůj pohled. Třebaže jako film u mě na maximum obstály jen tři díly, jako seriál Dekalog jen těžko najde konkurenci a proto *****. ()
Co se formy týče, Dekalog je pro smysly koncertem. Kde ale přichází na řadu pochopení vždy nekonvenčně vypointovaných příběhů, rozum nejednou zapláče. A to je obrovská škoda, protože v kontrastu s povídkami, jejichž smysl ani dnes nepozbývá na síle pak odvolávání se na rigorózní a pružnost pozbývající etický kodex desatera působí jako pěst na oko. Přestože totiž na zcela jednoduché poučky roubuje opravdu komplikované životní situace, díky kterým je mnohem patrnější, že morálka se nedá shrnout do pár konkrétních vět, nemohl jsem se celý seriál zbavit pocitu, že mi i přes své volnější vyznání pan autor pointami (tresty) káže co je správně, a co je špatně. Jsou to právě takové momenty, jenž zub času nahlodal nejvíc, a které by si dnes nedovolil natočit nikdo jiný, než náboženský fundamentalista. Nicméně i tyto slabší kusy je radost sledovat (snad jen Nepokradeš mi nepřirostlo k srdci). Ten zbytek je pak možná tím nejlepším, co se televizním obrazovkám přihodilo, a to jednoduše proto, že materiál je to ryze filmový, jen kvůli své rozsáhlosti jiným způsobem téměř nerealizovatelný. Těch deset vzájemně propletených osudů spojených jen jedním malým betonovým městem v polské metropoli totiž víc působí jako filmová série. A je to možná trochu škoda, protože kvůli té (střízlivě) krátké stopáži sotva stihne zkoumaný byt přirůstat k srdci, už už nastupují titulky a přesun o patro dál. I tak má ale většina povídek nevídanou sílu, snad je jen škoda, že tehdá někdo někde nepopletl čísla a nevyměnil devítku za desítku. Zvláštně jinaký poslední díl totiž jinak srdceryvný cyklus uzavřel v trochu odlišném duchu, než mají jeho předchůdci, obzvlášť právě ten předposlední. ()
Kieslowského méně známé dílo, které aplikuje na deset krátkých filmů témata z desatera na jejichž motivy pak velice volně vypráví příběh ze současnosti... Celkově, vizuálně i stylově sladěné dílo (přestože každý díl spolupracoval s jiným kameramanem) které ale nepatří mezi Kiéslowského nejlepší filmy... ()
Dekalóg je partikulárnou ukážkou rozdrobenosti hlavných kresťanských téz na menšie príbehy, kde sa podrobnejšie prejavujú jej zemské podoby. Prístup K.K. je obdivuhodný. Dokáže primäť všetky vaše zmyslové bunky a nasávať účinky filozofickej, psychologickej či spoločenskej stigmy a viesť nad ich povrchom závažné metafyzické i prosto racionálne polemiky. Ukazuje i hranicu, dokiaľ sme schopní prijať ľudskosť a odkiaľ sme už len pozemské stroje, ohlupené a pritom svojské. Kde zasväcuje tú povestnú hranicu nami merateľnej cnosti, ktorú si neustále posúvame do nižších a nižších dimenzií a prijímame nové a nové pravidlá spoločenských noriem. ()
Unikátní seriál, který tvoří špičku televizní tvorby. Kieslowski na každém z božích přikázání ilustruje osudy postav z jednoho domu, které řeší ty nejsložitější životní situace. Dekalog je vlastně popsáním existence člověka a žití, Kieslowski dokázal z komorního prostředí vytvořit silný a pravdivý zážitek. Jednotlivé postavy jsou zahrány s civilností a přesvědčivostí těmi největšími polskými hvězdami, které ještě více umocňují emocionální dopad na diváka. Dekalog je také důkazem, že i televize může mít stejný vliv a výpověď, jako má film. Nejlepsí díly (10/10): Dekalog I, Dekalog VI. 9/10 ()
Galerie (128)
Zajímavosti (6)
- Krzysztof Kieślowski záměrně pracoval na každé epizodě s jiným kameramanem. (chraskic)
- Desatero, které je použito v tomto seriálu, je biblicky nesprávné. Druhé přikázání je vypuštěno, u čtvrtého je mlhavě přeloženo slovo Sobota a poslední je rozděleno na dvě. (Cofin)
- Seriál je zařazen na seznamu "nejvýznamnějších filmů", který vydal Vatikán v roce 1995 na přání papeže Jana Pavla II. Nachází se v kategorii děl, které jsou významné svou uměleckou hodnotou. (gjjm)
Reklama