Režie:
Andrej KončalovskijScénář:
Andrej KončalovskijHudba:
Eduard Nikolajevič ArtěmjevHrají:
Julija Vysockaja, Jevgenij Mironov, Sultan Islamov, Bryan Adams, Vladimir Fjodorov, Vladas Bagdonas, Alexandr Jacko, Anatolij Žuravljov, Pavel Šuvajev (více)Obsahy(1)
Tento film vznikl podle skutečných událostí. V první čečenské válce roku 1996 bylo pohraničí sousedního Ingušska ohrožováno čečenskými ozbrojenci. Poblíž hranice stála psychiatrická léčebna. Její pacienti si žili po svém a netušili, co je čeká.
Válka, která vybuchla vedle nich bez varování, vnesla do jinak poklidného ústavu chaos. Ošetřující personál odjel pro autobus, jímž by evakuoval pacienty do bezpečí, a dlouho se nevrací. Pacienti se se svým útočištěm ocitli přímo v křížové palbě. Jakoby však tito duševně choří, přivyklí všemožným lidským úchylkám, považovali ten podivný mumraj, tanky a polní uniformy jen za další, i když trochu děsivou, zábavu. Co je trápí mnohem více je ztráta jejich denního řádu. Panoptikum bizarních postav se dál stará o svoje vlastní věci a kolem nich vybuchují bomby a drolí se stropy.
Žanna, místní kráska, dívka nevinnější než anděl, čeká na svého ženicha Bryana Adamse, který skutečně přijal se svou písní Have You Really Loved a Woman účast v tomto snímku a prolíná se jako sen o krásném životě krutou realitou jejího světa.
Jelena Vysockaja, ruská herečka, která vystudovvala v Rusku a v Londýně, žena režiséra Andreje Končalovského, hraje Žannu nezapomenutelným způsobem, což jí vyneslo i Cenu za ženský herecký výkon.
Režisér Andrej Končalovskij, starší bratr režiséra Nikity Michalkova, přijal za tento brilantní protiválečný film Zvláštní cenu poroty a Cenu UNICEF na MFF v Benátkách v roce 2002.
Od režiséra jsme naposledy uvedli film Slepička Rjaba (1994), ale diváci si jistě pamatují např. filmy Sibiriáda, Romance o zamilovaných, Šlechtické hnízdo, Strýček Váňa, či v Americe natočené Splašený vlak, či Tango a Cash.
(oficiální text distributora)
Videa (1)
Recenze (42)
Zajímavý ale poněkud nevyrovnaný film. Má řadu kladů, ke kterým patří protiválečné zaměření, řada scén ve stylu magického realismu a la Kusturica, slušné herecké obsazení a pochopitelně námět zasazený do šílené doby v šílící zemi. Válečné snímky obecně mají obrovský potenciál a pokud režisér dokáže správně pracovat s emocemi, může vzniknout hodně zajímavé dílo. Určitý problém je v tom, že Končalovskij je za zenitem, není to zkrátka Sibiriáda. Jeho film je poznamenaný určitou artovou manýrou, postavy jsou příliš typizované, některým dialogům moc nevěřím a především se v Domě bláznů projevují takové ty klasické neduhy ruské (sovětské) filmové školy, tzn. příliš velká tendence k lyričnosti a neochota prostříhat zbytnělé scény. Osobně mně přišlo neetické i obsazení naturščiků, tzn. skutečně postižených pacientů ve filmu. Místy režisér okatě diváka vydírá, záběry na společenství nervově nemocných. Co naopak funguje dokonale, jsou např. absurdní scény obchodování mezi ruskými vojáky a čečenskými povstalci nebo záběry na vystresované a vyčerpané vojáky. Celkový dojem: 60 %. ()
Tak ono je to drama? A já bláhová myslela celou dobu, že se dívám na komedii... Ať už to záměrem tvůrců bylo nebo nebylo, v každém případě jsem se dobře bavila. Něco tak ujetého se často nevidí. Ruských filmů zase tolik neznám (pokud nebudu počítat povinně shlédnuté válečné filmy a Mrazíka, tak snad jenom vydařenou Ironii osudu), ale tenhle považuju za velmi povedený. A nemyslím, že by to bylo kvůli účasti Bryana Adamse. ()
Ty klipovité záběry s Bryanem Adamsem z filmu opravdu zbytečně trčí, možná by bylo lepší je aspoň svítit stejně jako zbytek filmu. Ale co, jsou to sny naší mírně švihlé hrdinky, tak budiž. Jak mě totiž většina filmů z blázince nudí tím, jak se jejich tvůrci z toho snaží vytřískat alegorii našeho „normálního“ světa, Končalovskému se povedlo mne zaujmout. Už proto, že se mu celkem daří vyhýbat se všemožným klišé. I když se přes ten blázinec stihnou přehnat obě znepřátelené armády. A to pak opravdu těžko říci, kdo jsou větší blázni... ()
Tento film vás buď úplne dostane, alebo odradí. Námety z psychiatrických liečební, alebo ústavov prídu raz za pár rokov. A poväčšine sú to filmy, ktoré majú určitý stupeň kvality, pretože zachytiť hĺbku psychologických momentov a stav duševného vyjadrenia a rozpoloženia pacientov sa neodváži len tak hocijaký režisér. Končalovskij dokázal, že on patrí k tým, ktorí to s prehľadom zvládnu a spracoval zdrvujúci, tragický a psychologicky vypätý príbeh založený na skutočných udalostiach. Končalovskij sa pohráva s viacerými motívmi a symbolmi, je plný bizarných situácií, romantické snové vsuvky s Bryanom Adamsom a tvrdá vojnová realita sú úplnými kontrastami, ich rovnováha je však dokonalá. Herecké stvárnenie ťažko hrateľných, zložitých charakterov je impozantné, obzvlášť Julija Vysockaja v hlavnej úlohe sa do svojej postavy vcítila perfektne. Záverečná myšlienka navyše dokonale presne vyjadrila paralelu medzi bláznovstvom duševným a bláznovstvom vojenským. Takže aj keď je film svojou témou a najmä spracovaním určený pre ohraničenú časť diváckeho spektra, vrelo ho odporúčam. 80%. ()
Skvělý nápad, jak natočit silný antiválečný film. Před bezmocí a přirozenou prostotou duševně churých tupost války (ať v ní jde o cokoliv) jen zvoní. Končalovskij je chytrý režisér, herci jsou sami o sobě výteční a jsou-li vedení takovou rukou, člověk se o ty prostoduché dobráky, které představují, svíravě bojí. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (1)
- Ve filmu si zahrála manželka režiséra Andreje Končalovskijho, Julija Vysockaja. (Duoscop)
Reklama