Režie:
Alan J. PakulaScénář:
William GoldmanKamera:
Gordon WillisHudba:
David ShireHrají:
Dustin Hoffman, Robert Redford, Jack Warden, Martin Balsam, Hal Holbrook, Jason Robards, Jane Alexander, Meredith Baxter, Ned Beatty, Stephen Collins (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Největší politická aféra i dech beroucí novinářský počin... Dva novináři deníku Washington Post, Carl Bernstein (Dustin Hoffman) a Bob Woodward (Robert Redford), jsou na stopě zdánlivě banálního případu: do kancelářských budov Demokratické strany zvaných „Watergate“ se roku 1972 vloupalo několik mužů. S každým odkrytím dalších souvislostí ale oba neústupní novináři zjišťují, že mají co do činění s mnohem hrozivějším případem než jen s obyčejným vloupáním zlodějíčků, a celá událost jim začne přerůstat přes hlavu. V sázce je nejen jejich kariéra, vztahy, ale zřejmě také holý život. Přešlapování novinářů na tenkém ledě nicméně odkrývá politickou špínu nebývalých rozměrů, což roku 1974 vyústí až v rezignaci republikánského prezidenta Richarda Nixona... Přelomový film z ranku amerických dokudramat, které spojují fiktivní vyprávění s přístupem dokumentární kinematografie, natočil mistr svého řemesla, režisér Alan J. Pakula, jenž navázal na úspěch svého politického thrilleru Pohled společnosti Parallax (1974). Půvab dramatického snímku Všichni prezidentovi muži tkví v propracovaném scénáři Williama Goldmana (Harper, Butch Cassidy a Sundance Kid, Maratónec), jenž z nepřeberného množství faktů a souvislostí spojených s případem Watergate dokázal vydestilovat soudržný a pro diváka přehledný děj, který navzdory politickému námětu neztrácí nic ze své napínavosti. Mimo věrohodné výpravy a hereckého vyjádření je též potřeba zdůraznit kameramanskou práci Gordona Willise, jenž s Alanem J. Pakulou spolupracoval už na snímku Klute (1971). Všichni prezidentovi muži obrazově vynikají minimalistickým, ale průzračně čistým rámováním, jakož i vynalézavým užitím různých ohniskových vzdáleností objektivů. To umožnilo kupříkladu přehledně rozehrát hned několik akcí v předním i zadním plánu současně, nebo naopak zaměřit pozornost jedním směrem a zbytek informací na scéně nechat rozostřených. Nejen tedy puntičkářská režie Alana J. Pakuly, uspořádaný scénář Williama Goldmana, ale i kamera Gordona Willise stála za tím, že si divák může vychutnat napínavý příběh o největším politickém skandálu poválečné éry, který je navzdory své košatosti podán přístupnou a přitom hodnotnou formou, již docenila i Akademie filmového umění a věd, když snímek vyznamenala čtyřmi Oscary. (Česká televize)
(více)Recenze (312)
Dustin Hoffman a Robert Redford v rolích investigativních žurnalistů skládají nepatrné střípky aféry Watergate, aby nakonec přišli na jeden z největších skandálů americké politiky. Aféra, která stála Richarda Nixona křeslo prezidenta USA, je zde popisována ze zdola, od těch "bezejmenných" pisálků, kteří byli prostě jenom zvědaví. Všichni prezidentovi muži je překrásný hold investigativní žurnalistiky a pro dnešní diváky je to atraktivní návrat do sedmdesátých letech, kdy oba herci měli sex-appeal na rozdávání. Celému filmu trošku škodí absence většího tahu na branku, ale na druhou stranu závěr s psacím strojem byl uchvatný. Pakula nejenže vytvořil film s přesnou náladou tehdejších let, ale také zajímavý pohled jak to tehdy asi bylo. ()
Výborne herecké obsadenie, fantasticky odohrané. Len žiaľ nesadla mi forma podania ako aj téma, navyše to bolo dlhé ako deň pred výplatou. Nemám rad filmy kde je všetko len o politike. Na druhú stranu to spájanie čriepok do celkovej mozaiky pozadia známej aféry Watergate bolo zaujímavé. Priemer. 60/100 ()
Podobně jako Dobrou noc a hodně štěstí, tak ani tento snímek mě přes své nesporné kvality a ocenění nedokázal příliš zaujmout. Přišel mi zbytečně rozvláčný, přestože novinařinu ukazuje přesně takovou, jaká asi je, když pátráte po něčem velkém. Snímek tak pro mě držel nad vodou pouze Robert Redford a Dustin Hoffman, kterého však jako herce příliš nemusím, není mi sympatický. Přijde mi, že prakticky pokaždé hraje někoho "střeleného" a jeho rychlá, houpavá chůze o malých krůčcích, při níž mu nadskakují vlasy, mě docela irituje. Jeho herecké umění je však nepopíratelné. ()
Excelentní, dnes již klasické dílo, o kterém už bylo asi vše důležité napsáno. Tandem Hoffman & Redford byl strhující, včetně jejich zápalu. Zároveň film ukazuje obrouvskou sílu medií i zpráv, které ač mnohdy plavou na vodě, přesto dokážou zásadně ovlivnit osudy lidí. Odtud už je jen kratičká cesta k vymýšlení si zpráv až k pokleslosti bulváru. Sem však snímek neklouže. Je zajímavé, že film je poměrně dosti dlouhý, ale nenudil jsem se ani chvilku. ()
Jde o tzv. dokudrama, tedy spojení dokumentu s dramatickým vyprávěním. Z hlediska teorie vyprávění jej ale řadím spíše do linie, kterou pracovně označuji jako „narativní filmy faktu“ (kam spadají třeba Dobrou noc a hodně štěstí nebo Zodiac). Nezajímá mě totiž ani tak reference ke skutečným událostem, ale spíše způsob zprostředkování příběhu. Více viz Douglasovy poznámky ()
Galerie (52)
Zajímavosti (45)
- V rámci prípravy obaja herci poctivo navštevovali redakciu dotyčného denníku a zúčastnili sa aj porád. Takisto sa naučili naspamäť text svojich predchodcov, aby ich dialógy pôsobili vierohodne. (classic)
- Katharine Graham, která byla šéfkou Washington Post, která se zpočátku filmu bála, později film milovala a psala dopisy plné chvály Robertu Redfordovi. (Kulmon)
- Robert Redford (Bob Woodward) prý dokončený film nikdy "neviděl celý, stejně jako pár dalších filmů, ve kterých jsem hrál. Dotočíte, pak se dlouho stříhá, přemlouvá, nahrává, míchá, a než je premiéra, uteče klidně rok. Proč se k tomu vracet, když je to pryč? Nic na tom nezměníte, leda vás to rozptýlí, ačkoli už se potřebujete soustředit na něco jiného. Nevracím se ani k filmům, které jsem režíroval, strávil jsem s nimi měsíce ve střižně a mám jich plné zuby." (NIRO)
Reklama