Režie:
Alan J. PakulaScénář:
William GoldmanKamera:
Gordon WillisHudba:
David ShireHrají:
Dustin Hoffman, Robert Redford, Jack Warden, Martin Balsam, Hal Holbrook, Jason Robards, Jane Alexander, Meredith Baxter, Ned Beatty, Stephen Collins (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Největší politická aféra i dech beroucí novinářský počin... Dva novináři deníku Washington Post, Carl Bernstein (Dustin Hoffman) a Bob Woodward (Robert Redford), jsou na stopě zdánlivě banálního případu: do kancelářských budov Demokratické strany zvaných „Watergate“ se roku 1972 vloupalo několik mužů. S každým odkrytím dalších souvislostí ale oba neústupní novináři zjišťují, že mají co do činění s mnohem hrozivějším případem než jen s obyčejným vloupáním zlodějíčků, a celá událost jim začne přerůstat přes hlavu. V sázce je nejen jejich kariéra, vztahy, ale zřejmě také holý život. Přešlapování novinářů na tenkém ledě nicméně odkrývá politickou špínu nebývalých rozměrů, což roku 1974 vyústí až v rezignaci republikánského prezidenta Richarda Nixona... Přelomový film z ranku amerických dokudramat, které spojují fiktivní vyprávění s přístupem dokumentární kinematografie, natočil mistr svého řemesla, režisér Alan J. Pakula, jenž navázal na úspěch svého politického thrilleru Pohled společnosti Parallax (1974). Půvab dramatického snímku Všichni prezidentovi muži tkví v propracovaném scénáři Williama Goldmana (Harper, Butch Cassidy a Sundance Kid, Maratónec), jenž z nepřeberného množství faktů a souvislostí spojených s případem Watergate dokázal vydestilovat soudržný a pro diváka přehledný děj, který navzdory politickému námětu neztrácí nic ze své napínavosti. Mimo věrohodné výpravy a hereckého vyjádření je též potřeba zdůraznit kameramanskou práci Gordona Willise, jenž s Alanem J. Pakulou spolupracoval už na snímku Klute (1971). Všichni prezidentovi muži obrazově vynikají minimalistickým, ale průzračně čistým rámováním, jakož i vynalézavým užitím různých ohniskových vzdáleností objektivů. To umožnilo kupříkladu přehledně rozehrát hned několik akcí v předním i zadním plánu současně, nebo naopak zaměřit pozornost jedním směrem a zbytek informací na scéně nechat rozostřených. Nejen tedy puntičkářská režie Alana J. Pakuly, uspořádaný scénář Williama Goldmana, ale i kamera Gordona Willise stála za tím, že si divák může vychutnat napínavý příběh o největším politickém skandálu poválečné éry, který je navzdory své košatosti podán přístupnou a přitom hodnotnou formou, již docenila i Akademie filmového umění a věd, když snímek vyznamenala čtyřmi Oscary. (Česká televize)
(více)Recenze (312)
Novinařina tak trochu jinak. Precizní režie a soustředěné herecké výkony, jenže leckoho odradí poměrně uhoupané tempo. Střídmý, takřka dokumentaristický přístup pomáhá autenticitě, výsledek se nakonec na Oscarech musel sklonit před boxerskou pohádkou Sylvestera Stallonea. Nedokážu úplně radit, jak by šlo hledání pravdy udělat pružněji a pro diváka přitažlivěji, nicméně beru spíš jako viděno, splněno, odškrtnuto. ()
90%. Dustin Hoffman absolutně neumí kouřit. V každé scéně má cigaretu v ruce, ale kouří jako dvanáctiletá holka. To je asi tak všechno, co můžu All the President's Men vytknout. Jinak se totiž jedná o naprosto strhující a informativně velice vzácně přínosné dokudrama, napsané, zahrané i natočené tak svědomitým způsobem, že bychom jen těžko hledali v rámci žánru lepšího soupeře. Hoffman a Redford jsou, spolu s Newmanem, bezpochyby největší herecké kapacity 60. - 80.let, Alan Pakula si s citlivou tématikou poradil velmi důstojně, a ačkoli All the President's Men není režijně a stylisticky nijak zvlášť kreativní nebo poutavý film, je to vlastně jedině dobře, protože přehnané tvůrčí ambice by mohly poutat pozornost od striktního příběhu, což je v dokudramatu tohoto formátu rozhodně nežádoucí. Na Oscarech v roce 1977 byla velká konkurence (mezi filmy Taxikář nebo Network, mezi herci Robert De Niro nebo Peter Finch, mezi režiséry Sidney Lumet nebo Ingmar Bergman), ale kdybych o Oscarech rozhodoval já osobně, místo Rockyho bych dal hlavní sošku All the President's Men a určitě bych minimálně nominoval Dustina Hoffmana za hlavní herecký výkon. Jsem nadšen z toho, jak se William Goldman držel předlohy, a tím nemyslím tu knižní, ale ty reálie, které přesně kopírují události vyšetřování Watergate, a to doslova krok po kroku, kdy dokonce i tvůrci zjišťovali, co bylo psáno na stroji a co ručně, a tak to ve filmu vidíme skutečně přesně tak, jak si to Woodward s Bernsteinem pamatují, což jednoznačně přispívá k neuvěřitelně autentickému přenesení atmosféry na diváka, který se navíc dozvídá významný kus z toho, jak funguje opravdu intenzivní americká investigativní novinařina, když jsou ve hře "ti nejvyšší" vč. Bílého domu. Pravda, o Watergate se tu toho zase tolik nedozvíte. Ale o tom tento snímek ani být nemá. Je o dvojici novinářů, kteří touží po sólokaprovi, a s detektivní svědomitostí a entuziasmem dovedou dlouho zdánlivě neřešitelný a tabuizovaný případ k nečekanému konci. All the President's Men je, spíše než o aféře Watergate, o tom, jak se dvěma neznámým novinářům podařilo na pár okamžiků v podstatě rozvrátit Ameriku. A to je skvělá práce, kterou si Pakula s Goldmanem mohou dát s čistým svědomím za rámeček. ()
Strhující politické drama z doby, kdy ještě novinařina měla smysl a základem filmu byl příběh nikoli efekty, klišé a sebestředné filmařské kejkle. Ačkoli se tu vlastně jen telefonuje a chodí od jednoho co nic nechce říci ke druhému co tvrdí, že nic neví, nemá film jediné hluché místo, jediný moment, kdy by člověku sklouzlo oko nebo myšlenky stranou. Všechno to brilantně kočíruje Pakula s vynikající dvojkou Hoffman a Redford, která, podporována tehdejší hollywoodskou elitou (Robards, Warden, Balsam, Holbrook a další), spolehlivě ovládá prostor i čas více než dvouhodinové jízdy, která se, vybavena dokonale vypilovanými dialogy, obejde bez nezbytné dech beroucí akce s nasazením života při získávání šokujících informací. Zub času mu neuškodil, navíc přidal jako další hodnotu skvěle vykreslenou dobovou atmosféru. ()
"To si chcete klidně napsat, že bývalej Ministr spravedlnosti, ztělesnění zákona v týhle zemi, je gauner?" Kdyby jen on. Aféra Watergate jasně ukazuje, že Republikáni jsou svině, protože upláceli, odposlouchávali a vyhrožovali. Jenže oni Demokrati i ostatní politici jsou vlastně úplně stejní, takže se těším na to, až je jednou LID nakope do zadnic a převezme zpátky moc. Jenže ono to bude těžký, protože ani novináři už nejdou po těchto svinstvech a místo toho píší dle přání těch, kteří je platí. A když už se najdou, tak si jako třeba Gary Webb dvakrát v sebeobraně prostřelí hlavu. Přesto doufám, že se zase narodí, neodradí je hromadný "no comment" ani zastrašování a nebudou psát opatrně. Pak si zase zaslouží mý uznání a svůj první dodatek Ústavy. Woodward s Bernsteinem to zvládli skvěle, vtáhli mě do děje, fandil jsem jim, ale přesto mi přišlo podezřelý, že jsem nezaslechl ani jednu zmínku o prodejnosti novin. Vždyť o prachy jde přece až v první řadě. ()
Povedená adaptace mé oblíbené knihy byť poněkud zjednodušená. Zvlášť mě mrzelo, že z filmu vypadla část, kdy Woodward s Bernsteinem šli po Haldemanovi a pokoušeli se spojit s Nixonem, aby ho varovali. Tehdy ještě ani jeden z nich netušil, že poznámka Hlubokého hrdla (Deep Throat) je až tak doslovná, že když říká, že jsou v tom namočeni všichni, jde až na pozici úplně nejvyšší. Zvlášť to vyhazování některých scén - a pokud se nepletu, s Deep Throatem jich bylo vyhozeno víc, protože v knize jsem nějak silněji cítila tu jeho nezbytnou roli v celém vyšetřování - je ale jediné, co můžu tomuto filmu vytknout. Noční scény v podzemní garáži, vyslýchání svědků a většinou až slovo od slova opsané části knihy; to je přesně to, co jsem od Všech prezidentových mužů čekala. Je dobré, že se najdou novináři, kteří se nebojí, když jim bývá vyhrožování smrtí (mimochodem, další věc ve filmu vynechaná) a jdou za pravdou, ve kterou věří. A ještě více obdivuju jistého pana Marka Felta, ve filmu známého pod výše zmíněnou přezdívkou Deep Throat, který byl druhým nejmocnějším mužem v FBI a jeho prozrazení jako zdroje informací by ho mohlo stát vše. Přesto se to pokusil riskovat a oběma novinářům dával nápovědy z centra, které je dovedly až k cíli. Což zase jen dokazuje, že FBI má nejspíše odpovědi na všechny otázky, jen si je nechává pro sebe. Věděli jste například, že o atentátu na Kennedyho odhalili sotva setinu svých dokumentů? ()
Galerie (52)
Zajímavosti (45)
- Bob Woodward (Robert Redford) nosí hodinky značky Rolex Submariner. (dyfur)
- Telefonní číslo, které Robert Redford vytáčel na Bílý dům, je jeho skutečné číslo 456 1414. (Kulmon)
- Toto byl první film, který prezident Jimmy Carter viděl během svého úřadu. (Kulmon)
Reklama