Režie:
Alan J. PakulaScénář:
Alan J. PakulaKamera:
Néstor AlmendrosHudba:
Marvin HamlischHrají:
Meryl Streep, Kevin Kline, Peter MacNicol, Karlheinz Hackl, Günther Maria Halmer, Rita Karin, Eugene Lipinski, Josh Mostel, Stephen D. Newman (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Mladý spisovatel Stingo přijíždí v roce 1947 z amerického Jihu do newyorského Brooklynu. V penzionu, kde se ubytuje, se seznamuje s dvojicí milenců, Židem Nathanem, až patologicky zaujatým problémem Židů a holocaustu, a něžnou Polkou Sophií. Hned zkraje si všimne, že jejich vztah prochází prudkými zvraty a Nathan se někdy chová neuvěřitelně surově. Přesto se nakonec stanou přáteli. Stingo se pouští do psaní svého románu s autobiografickými prvky … Brzy zjišťuje, že Sophie byla v koncentračním táboře, přestože je čistá árijka, kde – jak vypráví – zemřel její otec, varšavský profesor práv, i její manžel. S Nathanem se seznámila, když jednoho dne omdlela v knihovně. Půl roku po příjezdu do Ameriky byla na konci sil. Nathan ji zachránil, staral se o ni, vařil pro ni a vedl s ní dlouhé rozhovory. Při jednom setkání se Stingem mu svěří, že kvůli masu, které tajně sehnala pro svou matku trpící tuberkulózou, byla poslána do koncentračního tábora. Přežila a pak strávila nějaký čas ve Švédsku … Jednoho dne dosáhne Nathanův záchvat zuřivosti vrcholu. Zatímco Stingo se Sophií přichystali oslavu jeho nového vynálezu z oboru biologie, o němž stále hovoří, udělá scénu, oba uráží a zdrcená Sophie se opět postaví na jeho stranu. Druhý den jsou oba pryč. Stingo Sophii hledá na katedře polonistiky, kde mu její vedoucí sdělí, že Sophiin otec byl vášnivý obdivovatel nacistů a antisemita, tedy opak toho, co mu Sophie napovídala. Jeho protižidovské postoje byly všeobecně známé, přesto ale jakožto potencionálně nebezpečný intelektuál nakonec skončil v koncentračním táboře. Když si Sophie druhý den přijde pro věci, všechno přizná, i to, jak se o otcových postojích dozvěděla, když mu jednoho dne opisovala projev, s nímž měl vystoupit a který proklamoval „vyhlazení“ jakožto konečné řešení židovské otázky v Polsku. Vzpomíná i na Poláka Josefa, který ji tehdy velmi miloval a jehož sestra Wanda ji žádala, aby se připojila k odboji. Sophie ale odmítla a Josefa brzy nato zabilo gestapo. Ona sama byla i s dětmi zatčena a transportována do Osvětimi … Vypráví, jak při selekci vězňů poslali jejího chlapce Jana do tábora pro děti, zatímco dcerka šla do plynu. Díky znalosti němčiny se Sophie stala sekretářkou velitele tábora Rudolfa Hösse. Hned po příjezdu ji kontaktoval vězeň, který ji žádal, aby v pokoji Hössovy dcery Emmi sebrala rádio. Sophie váhá. Mezitím se dozvídá, že v dětském táboře vypukla epidemie a snaží se i za cenu, že se mu nabídne, uprosit velitele Hösse, aby ji propustil na svobodu. Ukazuje mu otcův článek o „konečném řešení židovské otázky v Polsku“. Höss odmítá a tak Sophie prosí alespoň, aby jejího syna poslal do Německa na převýchovu v rámci projektu „Lebensborn“. Höss slibuje, svůj slib ale nedodrží. Sophii se nepodaří ani sebrat rádio, malá Emmi ji přistihne. Syna už nikdy nespatří. Velitel Höss je přeložen a Sophie se vrací na svůj blok... (TV Prima)
(více)Recenze (398)
Zcela určitě životní role Meryl Streep, která zde předvedla něco úžasného a například samotná scéna Sophiiny volby je jen díky ní skutečně nezapomenutelná... Navíc i Kevin Kline s ní dokázal udržet krok a jeho postava vedle tak famózního výkonu nezaniká.. Kdo ale svoji roli fatálně nezvládnul je Peter MacNicol (televizní diváci ho znají z Ally McBealové), jehož postava má diváka dějem provázet a vyprávět ho, ale v jeho podání je spíše otravným rušivým elementem... Škoda a speciálně hvězda dolů... Další věcí je, že jako adaptace film samozřejmě neselhává (tvůrci dělali co mohli), ale musím přiznat, že příběh je prostě spíše stavěn pro románovou formu, jeho struktura není filmová a je to vidět... Přečtěte si knihu :) ()
Je trošku škoda, že první půlku držel nad vodou skvělý Kevin Kline a jeho schizofrenní excesy. Všechno ostatní bylo totiž jen takové nutné zlo, na které pak navazovala skvělá druhá půlka. Furt jsem si tedy v duchu říkal "ať už se tam objeví Nathan, ať je zase na co koukat", což na jednu stranu vychvaluje Klina, na straně druhé ale ubližuje snímku jako takovému. V druhé půlce už se začaly promítat vzpomínky z tábora (ponuré, skvěle natočené) a ujasňovat "historické nepřesnosti", které Sophia nalhala, aby skryla tu nenávist ke svému otci a sobě samé za to, co oba udělali. Pravda, Sophiina volba by byla v každém případě zdrcující, takže se ničemu nedivím. Skličující drama, které si podruhé jen tak nepustím (myšleno v dobrém). ()
Nejznámější moment zabírá jen chvíli, ale i během ní se nepříjemně vetře do mysli. Jenže tomu krutému rozhodnutí předchází více vypjatých a nepříjemných dilemat, které určují budoucnost hrdinky, a řekl bych, že i věrohodně ukazují, jak by se zachoval jakýkoli běžný jedinec. A radši nechci zjistit, co bych udělal v ukázaných situacích já. Meryl Streep mě zde ze svých výkonů ohromila nejvíce, a že jich už nepřevedla málo. ()
Presto, ze jsem Styrona necetl, neverim tomu, ze se film literarni predloze alespon trochu blizi- co do kvality. Nikdy mi u filmu nevadi delsi stopaz, zde to ale mr. Pakula trochu prehnal. Ve filmove soucasnosti se toho deje pramalo a vzpominkam zase neni urcen moc velky prostor, zvlaste pak samotna volba je dosti odbyta. Jsou zde i tezko uveritelne veci: Nathan tehdy jeste nezname Sofii nastavuje dlan, kdyz se ji chce zvracet..., lacina zmena chovani dcery velitele tabora, kdyz chce hlavni hrdinka ukrast radio..., herecky vykon velitele, kdyz mu v pracovne zacne byt spatne atd... Pokud se clovek diva pozorne, najde zde i nekolik svetlych okamziku a stale je v jakemsi ocekavani ( pro nektere tedy vubec nemusi prijit:-) ). Se Streep mam problem, temer v kazdem filmu se mi tak z 90% libi, sem tam ale svou mimikou ci pohybem udela neco, co na me pusobi negativne ( neumim to lepe definovat ). Priste bych uz si to radeji precetl. ()
FIlm se mi zdál až příliš rozdvojčený. Na polovinu, v níž nám jsou nepřímou charakteristikou popsáni aktéři představení a druhou, ve které za svitu měsíčku Sophie vypráví, co se dělo za války a v čem spočívala její volba. Je to silné a Meryl Streep hraje opravdu výtečně (jen si ji porovnejte s nějakou obyčejnou rolí a uvidíte). ()
Skvělá Meryl Streep ()
Má to působivé téma, strhující herecké výkony a provedení, které dokáže zasáhnout a vtáhnout. Jedinec může dospět až k jisté formě destrukce sebe sama i svého okolí. Sebedestruktivní sklony jsou výsledkem mnoha proměnných veličin, které neurvale a natrvalo zpřehází dosavadní životní cestu. Život dokáže být největším cynikem, který člověku plivne do tváře přeměněný a pokřivený obraz jeho přesvědčení, směřování a prožívání. Genialita může zanechávat otisky šílenství na potemnělém povrchu kůry mozkové. Jen touha po životě znamená jistý druh záchrany, ale cesta k vysvobození bývá jednodušší. Možná zbabělá, ale také trvalá a osvobozující. Hlavní postavou je rozpolcená žena Sophie Zawistowski (skvělá Meryl Streep). Rozpolcená po tragickém osudu rodiny, rozpolcená po emočních sinusoidách vztahu současnosti, rozpolcená mezi touhou po životě a jeho zatracením. Žena s půvabem, křehkostí a bolestivým tajemstvím, které vyplouvá na povrch pomalu a po kapkách pochopení veškeré bolesti i snahy o záchranu životů. Veškeré pokusy o záchranu jsou díky zvrácenému cynismu osudu jen marným a zoufalým voláním o pomoc a ve svém výsledku ponořují hrdinku do stále hlubšího marastu beznaděje. Život nevybíravým způsobem trestá veškerá životní zaváhání a poklesky. Nemilosrdně pohlcuje s výsměchem uspokojení. I to neoblomné lpění na zachování partnerského vztahu je dobrovolné přijmutí trestu nevinného, kterého všechny okolnosti přesvědčují o jeho vině. Logika nezná city a výbuchy živočišnosti. Vyrovnaným partnerem hlavní postavě je newyorský žid Nathan Landau (vynikající Kevin Kline), jenž byl pokořen předurčeným zábleskem geniality do vrtošivého schizofrenního svazku s vlastními myšlenkami. Život s ním je pohádkou ráje. Život s ním je utrpením pekla. Ve světlých chvilkách je citlivým a pozorným partnerem i ochotným kamarádem. V temných chvílích zůstává v jeho stopách zkáza, bolest a strach. Třetí výraznější postavou je mladík se spisovatelským nadáním Stingo (Peter MacNicol). Je zmítán tím vírem dvou protichůdných proudů. Jednou ho vynese vzhůru a k harmonii, podruhé ho srazí do kolen výčitek a blízko k vysněným rtům, pro které je ochoten obětovat i vlastní svobodu. Z dalších rolí: starostlivý Nathanův bratr a lékař Larry (Stephen D. Newman), odvolaný velitel osvětimského tábora Rudolf Höss (Günther Maria Halmer), jeho nervózní manželka (Ulli Fessl), jejich bezprostřední dcerka Emmi (Melanie Pianka), či Hössova polská hospodyně (Krystyna Karkowska). Odhaluje se životní osud v celé šířce antické tragédie, vše směřuje ke svému nevyhnutelnému konci celkového vykoupení v posledních vzepjetích velikosti a kouzla života. ()
Nuda k posrání #19. Viz Osvícení. 50% ()
Balvan nad balvan rozhodnutí. Epitaf citu. Na srdci stíny. Cáry, máry bytí. Vykoupení z vězení člověčí tragédie. Jiným "životem," v domněle růžovém pokoji? ()
40. Zlatý Glóbus za rok 1982 - cena (1) - *Nejlepší herečka (drama) - Meryl Streep + nominace (2) - Nejlepší film (drama), Objev roku (herec) - Kevin Kline ()
Vynikající přepis knihy! Soustřeďuje se na atmosféru - každá scéna je natočena tak, aby vás emocionálně chytila, tj. má začátek, pomalu se rozvíjí, až vás naprosto "vcucne" dovnitř. Streep je famozní - věříte ji polský přízvuk, její tápání v angličtině a nejen to - přesně zachytila ten typ dívky, která vyrůstá v nedýchatelném ovzduší rigidní rodiny, její lásku v nenávisti a nenávist v lásce k otci. I Kline dokonale moduluje jak hlasově tak herecky svého okouzlujícího schizofrenika. A MacNicol je opravdu ten jižanský buran s otevřeným srdcem, který nic ale naprosto nic nechápe. Pakula prokázal, že umí psát scénáře i točit filmy. ()
Meryl Streep exceluje, je to výtečné díle, ale v budoucnu si to nehodlám znovu pouštět. Třikrát jsem si to pustila, dvakrát usla a jednou konečně dokoukala celé, to nad mluví za vše. ()
Neobyčejně deprimující příběh. O pravdě a lži … o lásce a zoufalství ... o přátelství a prázdnotě … o budoucnosti, kterou pohltila minulost. Zůstala jen přítomnost - život na okraji propasti … těsně předtím, než skočíte dolů. ()
7/10 ()
Bez mučení přiznám, že románovou předlohu jsem nečetl, ale samozřejmě znal to dilema. Díky takřka divadelnímu přístupu, i díky tomu, že ten příběh je vlastně postavený jinak, než jak jsem si představoval, vzniklo mezi mnou a filmem takové nezvyklé napětí, ale o to silněji jsem mohl vnímat tu mnohovrstevnatost příběhu a šílenství s bláznovstvím každé z postav v historické etpaě, která byla úplně mimo mísu naší lidskosti. Výborné. ()
Jako herecká exhibice vynikající. Všichni zúčastnění toho hodně namluví a často mění nálady. Ocenit tedy nutno extravagance Kevina Klinea, nicméně k pochopení ani ke koukání to není. Takhle se to kdysi točilo, ale dnes už se to nedá. 40% ()
Na to lepšie z filmu si treba riadne počkať. Prvá polovica je veľká nuda s kopou vaty, ktorá má privodiť určitú atmosféru, je však viacmenej zbytočná. Po presunutí sa k flashbackom a spojitostí z koncentračným táborom a oných rozhodnutí naberá film celkom dobrú dramatickú polohu. Škoda, že miestami príliš tlačí na pílu. Návrat späť síce dokresľuje charaktery a vysvetľuje, prečo sa hlavne dvojica z milostného trojuholníka správa, ako sa správa, ale aj tak ma to do príbehu nedokázalo viac vtiahnuť. Oceňujem Streepovej výborný herecký výkon, za ktorý aj dostala Oscara. ()
Meryl Streep za to dostala Oscara? Mě teda spíš bavila ta její polština, němčina a nebo ten slovanskej přízvuk v angličtině (jo a u Kevina Klinea zase ten pěknej jižanskej...). Nicméně někdy po 140. minutě sem si už řikal : "Šmarjá Sofie, tak už si vyber!". ()
První půlka filmu sice nebyla kdovíjak zajímavá, ale našly se i momenty, které dokázaly pohladit na duši, a ty tuto pasáž pro mě zachránily. V druhé půli, když se Meryl začala vracet do minulosti to bylo o poznání dramatičtější a musím uznat, že všechny scény z Osvětimi, včetně té závěrečné nejdůležitější a nejtraumatičtější byly naprosto dokonalé. Filmů o genocidě židů a o koncentračních táborech je hodně a některé z nich jsou naprosto srdceryvné, ale těch pár minut, které jsem měl možnost prožít v Osvětimi se Sofií se mě ze všech filmů dotkly nejvíc a nesmírně na mě zapůsobily. Pořád jsem si ale říkal, že dohromady obě části moc nefungují, konec však všechno změnil. Podobně nádherný (smutný) konec jsem nedávno viděl v Pokání a myslím, že oba tyto konce byly dokonalé. Rád jsem si zase jednou pobrečel, a je možné, že moje hodnocení není zas tak objektivní, co se týče zpracování předlohy atd. , ale mělo to na mě silný emocionální dopad (koncentrák, i dojemný konec) a to mi k plnému hodnocení bohatě stačí. ()
Mne osobne sa film príliš nepáčil, na mňa je dosť zdĺhavý a dialógy nudné či nezáživné, takže z celkového dojmu hviezdu uberám. Inak kvality film má a to slušné, hlavne čo sa týka hercov a možno hĺbky deja či myšlienky. Meryl Streep je moc dobrá herečka no predviedli sa aj ďalší. Scény z koncentrákov boli super, no scény z domu v Amerike boli príliš naťahované. Kamera je pomalá, chýba dynamika a spád. Film plynie moc pomaly, rozhodne si to večer púšťať druhý krát nebudem. Film však stojí za zhliadnutie. 70% ()
Reklama