Režie:
Jaroslav PapoušekScénář:
Jaroslav PapoušekKamera:
Jozef Ort-ŠnepHudba:
Karel MarešHrají:
Josef Šebánek, Marie Motlová, František Husák, Helena Růžičková, Petr Forman, Matěj Forman, Yvonne Kodoňová, Miki Jelínek, Jiří Dědík, Růžena Pružinová (více)Obsahy(1)
Příběh filmu je vzat, podobně jako v případě všech děl tvůrčího kolektivu Forman – Papoušek – Passer, přímo ze života. Podíváme-li se totiž pozorněji kolem sebe, setkáváme se často s rodinou Homolkových. Rodinou, v níž jakoby hráli prim mužové, ale ve skutečnosti se všechno točí tak, jak o tom rozhodnou příslušnice něžného pohlaví. Film je výbornou satirou na život „malé české“, byť početné, rodiny pražského taxikáře Homolky za jedné letní neděle 1969. (Ateliéry Bonton Zlín)
(více)Videa (2)
Recenze (566)
Přidávat "chytré" komentáře nemá význam. Je to naše klasika a obrázek mnoha rodin 60 a 70 let. Svým způsobem jsme takový i dnes, i když se doba pohnula. Šebánek prostě nehrál, on jen žil a někdo to točil. Třeba scénka když "umělkyně" spálila řízky, nebo děda ukazuje průběh fotbalového zápasu jsou prostě nej.. ()
Všeříkající pohled na tu naší českou malost, slova jsou zbytečná. Tuším, že film už téměř každý český konzumní divák viděl (a tuším, že se v něm i skoro každý, beztak s notnou dávkou studu, uviděl). Plný počet nedám jen proto, že existuje "Hoří, má panenko", jenž vlastně vyvolává obdobné pocity jako první film o Homolkovic rodince, pocity studu a oné roztomilé trapnosti. A vyvolává je hlouběji, mám ho proto radši. 75% ()
"Hergot, bábo, otevři nebo ti z těch peřin udělám Himaláje." Jsou-li Homolkovi typicky českou rodinou, tak je mi z toho trošku smutno a patrně emigruju do Vietnamu. Odtamtud se totiž lépe směje tomu buranskému řvaní a jedinečnému podpantofláctví. Samozřejmě nemůžu tvrdit, že bych se tomu občas neuchechtl, ale když jsem ještě tahal kačera po pískovišti, tak se tomu hromadně smáli mí rodiče, tety, strejdové, babičky i dědečkové a já jsem toužil dospět do chvíle, kdy mi Homolkovi otevřou dveře do světa úžasné zábavy. Nikdy se tak úplně nestalo, ale zasmát se s nimi dá. Že jo, Ludvo. ()
„Příště půjdu na fotbal, to si pamatuj! Nebo se zase ožeru. Nebo půjdu na fotbal a ještě se ožeru!“ :o) Ačkoliv jsem viděl tento film celý poprvé až teď, musím říct, že pár scén jsem z něj už dost dobře na základě ukázek znal. Skoro se chce mi říct, že jsem klidně mohl zůstat u těch ukázek, pravda, neodštrkl bych si další z filmových restů, ale obsahově bych možná zase o tolik nepřišel. Taky samotný film mohl trvat o půlhodinu méně, nebo o hodinu déle (však on taky Papoušek natočil o rok jakési pokračování) a taky by se možná tolik nestalo, vzhledem k tomu, že samotný děj tady jde celou dobu tak trochu odnikud nikam... Ecce homo Homolka je klasický případ československé nové vlny, jdoucí přesně podle oblíbeného hesla Věry Chytilové "film přeci nemusí mít příběh, to je úlitba divákovi, ale režisér žádný příběh nepotřebuje, pokud dokáže vystihnout pohled na problematiku..." No a v tom, co chce Papoušek rozehrát a ukázat, ten film funguje, docela se mi zamlouval i ten silně komediální nadhled v ukázce rodiny plné nedorozumění a věčných hádek, úspěšně použitý i bez toho, aby se Homolka překlopil jen do prvoplánové komedie. Jen se mi ten film, postavy i humor v něm během 80 minut už kdesi v polovině omrzeli a jak jsem se u některých scén bavil a považoval je za velmi výstižnou sondu, tak u jiných jsem se postupně neubránil neskutečně otravným pocitům a pro mě z toho „kultovní“ záležitost, ke které bych se chtěl vracet, asi vážně nevzejde. Vedle některých scenáristických perel bych si však troufal vyzdvihnout pěknou kameru a k ději až kontrastně poklidnou hudbu Karla Mareše. [65%] ()
Například moji babičku tenhle film neskutečně štve, protože tam na sebe celou dobu hulákají, pak zas všichni brečí. Ale tohle já neřeším. Já řeším humor, kterého je tu dostatek. ´´Ludvo, jestli si ten fotbal nevybojuješ, tak si u mě mrtvej Homolka´´...nebo...´´No hele, to je útok, Sparta má teď takovej útok, to je světový, ta by rozkopala Real Madrid. Stahovačka, šup to na bránu, fofrovačku, no ten brankář tam stál - ten byl tuhej a šup do šibenice...... ´´Kdo je víc? No kdo je víc Ludánku? Maminka nebo manželka?´´...(Není to přesně, ale tak nějak podobně to bylo) :-D Takže 4 hvězdičky za tyto nezapomenutelné hlášky. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (20)
- Píseň, kterou si zpívají děti Homolkovi, se nazývá „Klobouky“ a je z divadelní hry „Jonáš a dr. Matrace“ z roku 1969. Autory jsou Jiří Suchý a Jiří Šlitr. (sator)
- Scény na dece v lese nápadně připomínají známý obraz „V zemi peciválů“ od malíře Pietera Bruegela. (sator)
- Mladý muž troubící pod okny přijel ve voze Aero 1000 z roku 1933. (sator)
Reklama