Režie:
Antonín MoskalykScénář:
Jiří MarekKamera:
Jiří ŠámalHudba:
Ivan KurzHrají:
Jiří Adamíra, Josef Vinklář, Josef Bláha, Ondřej Havelka, Karel Koloušek, Bedřich Prokoš, Dalimil Klapka, František Filipovský, Karel Augusta (více)VOD (1)
Epizody(10)
-
Funus (E01)
-
Děvče od vody (E02)
-
Atentát na ministerského předsedu (E03)
-
Letní přeháňka (E04)
-
Potkat Anděla (E05)
-
V tom starém domě (E06)
-
Hokynářská balada (E07)
-
Pan rada v Paříži (E08)
-
Příběh z dovolené (E09)
-
Laková krabička na čaj (E10)
Obsahy(1)
Desetidílný seriál kriminálních příběhů spisovatele Jiřího Marka a režiséra Antonína Moskalyka, který volně navazuje na oblíbené Hříšné lidi Města pražského, se vrací na obrazovky. Opět se tedy budeme setkávat s pány detektivy ze "čtyřky", jen pana radu Vacátka nahradil nový policejní rada Korejs (Jiří Adamíra). Jeho muži, pánové Bouše a Brůžek (Josef Vinklář a Josef Bláha), budou s pomocí již penzionovaného detektiva Mrázka (František Filipovský) a snaživého policejního koncipisty dr. Součka (Ondřej Havelka) řešit kriminální případy, které přinesla doba hospodářské krize na přelomu dvacátých a třicátých let minulého století. Jakkoli to byla těžká doba, lidé hřešili stále. Neboť hřešit je tak sladké... S humorem a lidskou shovívavostí se podíváme na příběhy hříšných a nehříšných pražských občanů, nahlédneme s nimi do prostředí, která bychom v našem hlavním městě již těžko hledali, prožijeme situace, které se rovněž nemohou opakovat... (Česká televize)
(více)Recenze (151)
Říká se, ža nastavovaná kaše už není to pravé. Po HŘÍŠNÝCH LIDECH a jejich volné tetralogii klasických hraných filmů se zdálo, že už nemůže přijít nic lepšího. Když se v polovině osmdesátých let takový projekt přece jen objevil, a nejen objevil, ale i realizoval, vyvolal smíšená očekávání jak divácká, tak odbornická. Výsledek následných ohlasů a hodnocení jim plně odpovídal: rozhodně se nejednalo o propad a neúspěch, ale na místě nebyl ani nadměrný jásot; slovo průměrný však také nepostihovalo kvalitu této velmi volné druhé řady o radovi Korejsovi a jeho mordpartě. Spíše se dalo říci, že světlo světa spatřilo osobité, do sobe poměrně uzavřené dílo s jasně odlišnou a téměř nesrovnatelnou kvalitou oproti HŔÍŠNÝM LIDEM. Adamíra sice nebyl - a ani být nemohl a určitě nechtěl - Marvanovým Vacátkem, ale o tu vlastně vůbec nešlo. Jeho akademicky vzdělaný rada Korejs má své zásady, je mnohem rozhodnějším a ostřeji vymezeným šéfem svých detektivů z ulice, nepropadá však šéfovské psychóze a dovede, je-li to nutné, své radní mimikry i shodit. Nepochybně zajímavé oživení do PANOPTIKA vnesl svým ostýchavým zjevem a neúnavným mladickým elánem i zpěvák a herec Ondřej Havelka. Prvorepublikové mordpartě i pražské galérce, která ji svým způsobem živila, tak byl postaven další nezapomenutelný pomník. Česká filmová detektivka dosáhla na další ze svých nečetných vrcholů. ()
Panoptikum Města pražského bohužel nebyl moc šťastný projekt. Nepodařilo se navázat na úspěšnost Hříšných lidí a po všech stránkách to byl o třídu horší seriál. Skvělý Marvan byl prostě nenahraditelný a navíc i kvalita jednotlivých příběhů byla dost kolísavá a většinou šlo jen o dost průměrné zápletky. Zbytek slavné mordparty mnohdy nedostal moc prostoru, což byla chyba, Adamíra se snažil, ale nebylo to prostě ono, Havelka mi tam moc neseděl a úvodní písnička, kterou zpíval Zedníček, byla hrozná. ()
S původním seriálem se to prostě nedá srovnávat, navíc zastudí nechutné ideologizování, které se skrytě objevuje takřka v každém dílu (např. vykreslení četnictva jako bandy neschopných idiotů a směšných figurek - přitom historie je takořka přesně opačná, policie byla za první republiky docela cirkus na kolečkách, četnictvo bylo vesměs špičková organizace/ nebo ostouzení kapitalsimu za každou cenu). Nicméně koukat se na to dá. Průměr mezi socialistickou televizní zábavou. ()
Pokračování mé oblíbené série dopadlo v rámci možností dobře i když mnohé si umím představit lépe. Zápletky jsou občas zajímavější, promyšlenější a zločiny se skutečně vyšetřují, což znamená, že už nestačí aby si Bouše po letmém pohledu na vyloupenou „káču“ prostě skočil do Jedové chýše pro Pepíka. Po slabém nástupu (Funus), tak přišlo několik velmi vydařených epizod, jako třeba Letní přeháňka, Laková krabička na čaj nebo Potkat anděla (možná nejlepší díl série). Na druhou stranu Bouše a Brůžek dostali výrazně méně prostoru a navíc se z nich stali místy poněkud nepříjemní protivové, a na Jiřího Adamíru, ač patří k mým poměrně oblíbeným hercům, jsem si jako na Marvanova nástupce musel chvíli zvykat a ne ve všech dílem mi sedl. Naproti tomu potěšil Filipovského Mrázek, který po zásluze dostal více prostoru. Celkem vzato série i po letech potěšila a potvrdila pocit, že české detektivní seriály jsou až na výjimky velmi zdařilými. ()
Galerie (46)
Zajímavosti (48)
- Galérka měla svůj slang, v této epizodě zazní slova „šíbr“ a „šmuk“. Šmuk pochází z německého „schmuck“ a znamená ozdobu, okrasu, šperk. Šíbr má více významů, slovo pochází pochází z němčiny a označuje v železničářském slangu posunovače, zde se ale jedná o překupníka nebo člověka provozujícího nelegální čachry. Pro slovo peníze zde slyšíme slovo „love“, to pochází z původního cigánského jazyka, dnes romštiny. Další slovo je „šmé“, to nejspíše pochází ze židovského „schmälinger“ – „cikán“. U samotného slova „galerka“ se nabízí více variant: galerie, jakožto různorodá směsice postav; a galéra, což byla loď, na které veslovali vězni. (sator)
- Pozdrav používaný pány z direkce „servus“ je a byl používán v mnoha zemích Evropy. Slovo však pochází ze servusu, latinského slova pro služebníka nebo otroka, býval to tedy pozdrav velmi nerovný a úslužný. (sator)
- Zaslechneme zde slovo „šláftruňk“, což je z německých slov Schlafen (spát) a Trunk (nápoj), v přeneseném významu slov znamená nápoj na dobrou noc. (sator)
DÍL 1: Funus - Desetidílný seriál kriminálních příběhů spisovatele Jiřího Marka a režiséra Antonína Moskalyka, který volně navazuje na oblíbené Hříšné lidi Města pražského, se vrací na obrazovky. Opět se tedy budeme setkávat s pány detektivy ze "čtyřky", jen pana radu Vacátka nahradil nový policejní rada Korejs (Jiří Adamíra). Jeho muži, pánové Bouše a Brůžek (Josef Vinklář a Josef Bláha), budou s pomocí již penzionovaného detektiva Mrázka (František Filipovský) a snaživého policejního koncipisty dr. Součka (Ondřej Havelka) řešit kriminální případy, které přinesla doba hospodářské krize na přelomu dvacátých a třicátých let minulého století. Jakkoli to byla těžká doba, lidé hřešili stále. Neboť hřešit je tak sladké... S humorem a lidskou shovívavostí se podíváme na příběhy hříšných a nehříšných pražských občanů, nahlédneme s nimi do prostředí, která bychom v našem hlavním městě již těžko hledali, prožijeme situace, které se rovněž nemohou opakovat. V prvním díle se setkáváme s novým panem radou Korejsem - ten sice zmeškal pohřeb p. rady Vacátka, ale zato se mu povedlo inkognito proniknout do podsvětí a dostat se na stopu velké kráděže diamantů... DÍL 2: Děvče od vody - Druhý díl z volného cyklu Panoptikum Města pražského nás zavede do Podskalí, které kdysi ke koloritu našeho hlavního města neodmyslitelně patřilo. Po Vltavě se tenkrát ještě plavily vory a povolání vorařů sice patřilo k nejnebezpečnějším, ale zato chlapským a ženami a dívkami obdivovaným. Mezi obdivované patřila i Lída Válová (J. Švehlová), všichni jí ale říkali jenom Liduška. Bylo jí třiadvacet, měla světlé vlasy, modré oči a červené tváře, na nose krásné pihy, jež mužským pletly hlavu. Jednoho dne však Liduška byla nalezena mrtvá. Pan rada Korejs (J. Adamíra) pověřil vyšetřováním mladého koncipistu dr. Součka (O. Havelka), který "je ještě na lásku dělanej". Pan koncipista ve vyšetřování nadělá víc škody než užitku, ale zkušenější kolegové ze "čtyřky" ho nenechají ve štychu... DÍL 3: Atentát na ministerského předsedu - Novinová zpráva s tímto titulkem nepochybně připoutá pozornost čtenáře v jakékoli době. Znamená radikální zvrat v dějinách země, mnohdy otřese situací v zemích dalších, občas pak ovlivní vývoj světové historie vůbec. A tak se jednoho dne v třicátých letech minulého století objevil podobný titulek i v českých novinách. Příběh, inspirovaný skutečnou událostí na ministra Kramáře, se snaží ukázat politické intriky tehdejších stran. Strana ministerského předsedy si přeje atentát, který by se nezdařil, aby pošramocená pověst tohoto politika dostala aureolu mučednictví, druhá strana si přeje, aby atentát byl zdařilý a ona by se dostala do významného křesla. Dodejme jen, že v politické aféře, která se nemalou měrou dotkla i pánů detektivů z Bartolomějské, sehrála značnou roli - jako kolikrát již ve světové historii - žena. DÍL 4: Letní přeháňka - V parném letním dni uprostřed okurkové sezóny, kdy se podle názoru detektivů nedá očekávat žádný zločin kromě násilného smilstva, je na oddělení hlášena vražda mladé dívky, jak se později ukáže - dělnice z textilní továrny. Podezřelí jsou celkem tři: vojín Vondra (M. Vašinka), který dívku miloval a měl taky důvod k žárlivosti, mladý básník svobodník aspirant Boháček (M. Vašut) a konečně ženáč Hnízdo (V. Preiss). Všichni měli k dívce vztah... Určit pachatele je těžké: navíc je záhadou, jakým způsobem byla dívka usmrcena. K rozřešení tentokrát přispěje penzista Mrázek (F. Filipovský), který sleduje, co se kolem něho děje. DÍL 5: Potkat Anděla - Na ten den bývalý lupič Vendelín Kuba (P. Zedníček) dozajista nezapomene. Nejenže vstoupil do posvátného stavu manželského, ale měl na svatbě hosty, jejichž sestava by ho nikdy ani ve snu nenapadla. Pány inspektory Brůžka (J. Bláha) a Boušeho (J. Vinklář) a dokonce i samotného pana radu (J. Adamíra). Neočekávaní hosté sice svou přítomností udělali největší radost strýčkovi ze strany nevěsty, který v nich posléze našel partnery pro svůj demižónek hruškovice, ale nutno říci, že svatební veselí vlastně ani nepokazili, byť počátek událostí vyzněl silně ve Vendelínův neprospěch. A od ženichovy maminky se jim dokonce dostalo tak lichotivého vyjádření, že ani pan Bouše nevyšel z údivu. DÍL 6: V tom starém domě - V příběhu, který se odehrává v půvabných zákoutích malostranské Kampy, se opět setkáme s penzionovaným inspektorem Mrázkem (F. Filipovský), který nevydržel setrvat v zaslouženém odpočinku a otevřel si soukromou detektivní kancelář. Jednoho dne je pan Mrázek pověřen sledováním mladé a krásné paničky (H. Maciuchová). O tuto službu ho požádá starší manžel, na jehož navštívence stojí pouhé A. V. Merkatz (P. Kostka). Mrázek brzy zjistí, že i manželka dala manžela sledovat. Běžný, takřka banální případ. Nikdo nemůže tušit, jaké je jeho pozadí, a ani pan Mrázek netuší, že stopy povedou k největšímu pokladu bývalého Rakouska - Uherska. DÍL 7: Hokynářská balada - Staré hokynářské krámky nebývaly nijak bohaté - ale bylo v nich k dostání všechno. Od cukrátek přes mouku a krupici po mýdlo, košťata a petrolej, ráno čerstvé rohlíky a mléko, pro stálé štamgasty se i štamprlička na zahřátí našla. Mezi drobnými hokynáři však kvetla patřičná konkurence, a proto se každý snažil uspokojovat svůj okruh zákazníků co nejširším sortimentem. V popředí dnešního případu stojí vražda právě jednoho takového hokynáře z pražského předměstí, ošklivý krvavý mord, na jehož vyřešení se podílí i sám pan rada z Bartolomějské. DÍL 8: Pan rada v Paříži - Žádné agenturní zpravodajství asi nezaznamenalo průběh dvou kongresů, které se konaly bezprostředně po sobě - v hodinovém žižkovském hotelu Tichý a v elegantním prostředí pařížských hotelů a nóbl restaurací. V Paříži se sešla mezinárodní společnost policejních pánů radů, aby se poradili, jak dál v boji proti zločinu. To se ovšem mezinárodnímu podsvětí silně znelíbilo, a tak se na svém rovněž bohatě zastoupeném antikongresu usneslo, že pánům policajtům je třeba provést něco, z čeho budou mít parádní ostudu, a to rovnou po celém světě! Paříž se tedy stala cílem cesty nejvyšších špiček mužů zákona i mužů zločinu - a jaksi se do toho všeho zamíchala i paní radová Korejsová. DÍL 9: Příběh z dovolené - Pan Bouše (J. Vinklář) považoval každou dovolenou za pitomost, na rozdíl od své paní (L. Havelková), která si usmyslela, že je třeba zavařit brusinky, zdokonalit syna v němčině a svého chotě na čas odpoutat od kriminalistických starostí. A tak uprostřed léta roku 1937 je pan Bouše rodinou přinucen odjet na dovolenou do Sudet, někam k německé hranici. Jako pozornost chce panu radovi přivézt pěknou hůl a při této příležitosti upoutá jeho pozornost záhadné zchátralé stavení... A tak vlastně díky dovolené z donucení přišel na stopu detektivnímu případu. DÍL 10: Laková krabička na čaj - Malá lakovaná krabička na čaj, zvaná čaire, věcička, která se málem vejde do dlaně, ale která má v očích znalců takřka závratnou cenu, zmizela ze vzácných japonských sbírek pražského muzea. Což o to, z každého muzea občas zmizí nějaký exponát, každá taková krádež vzbudí pozornost kriminalistů - ale jenom málokdy se případem zabývá i mordparta. V našem případě tomu ovšem tak je, protože pod oknem muzea je nalezena mrtvola muže... () (méně) (více)