Režie:
Roger PlanchonScénář:
Roger PlanchonKamera:
Gérard SimonHudba:
Jean-Pierre FouqueyHrají:
Régis Royer, Elsa Zylberstein, Anémone, Claude Rich, Hélène Babu, Jean-Marie Bigard, Elodie Frenck, Roger Planchon, Jocelyn Quivrin, Claire Borotra (více)Obsahy(1)
Životopisný film o Lautrecovi je natočen jako portrét umělce, těsně spjatého se svou dobou i s dvojicí "protikladných" společenských prostředí, jež spojil svým životem i uměním: s venkovskou šlechtou, z níž pocházel a v níž v nouzi nacházel zázemí, a s bohémským polosvětem pařížského Montmartru, kde tvořil a kde našel nový domov. Henri de Toulouse -Lautrec (1864-1901) se oproti přáním svého aristokratického otce nestal pokračovatelem starobylého rodu, ale kvůli svému handicapu a díky oslnivému malířskému talentu se změnil v brilantního portrétistu pozlátka i všednodenní špíny pařížských kabaretů, kankánů a bordelů a jejich slavných hvězd i bezejmenných outsiderů. Intenzivní způsob existence se stal křehkému umělci osudným, takže v sedmatřiceti letech zemřel na následky syfilidy a alkoholismu. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (36)
Když člověk přistoupí na to, že je tenhle film v podstatě komediální, tak si ho musí poměrně dost užít. Nemívám rád explicitně vyjevované narativní scény, aby každý na první dobrou pochopil, nicméně zde je všechno tak roztomile a přehnaně přepjaté, že mě film ihned pohltil. Veškeré bohémské záležitosti, psychologické vztahy, i temné a tragické podtóny, nakonec tady nakonec skončí v jakési ztřeštěné umpa-lumpovštině. A já, který bych teoreticky asi vyžadoval historickou přesnost a vážnost, jsem vlastně nadšen. Snad jen ten konec vypadá, že bylo těžké ho nějak udržet pohromadě. ()
Lidi, to byla nádhera! O světě pařížské bohémy s lehkostí a se skvělými dialogy, o tragédiích s šarmem, na ničem nešetřící výprava, dokonalí herci parodující v každé vteřině sami sebe, s gustem vyprávěný příběh, u kterého v této atmosféře vůbec nevadí, že víte, jak musí skončit. Moc jsem si pochutnal. ()
----- "Jestli jsou umělci proroky, čeká nás pěkné století ..." ----- Nadprůměrně rozverný a lehce frivolní příběh, který si s ničím nedělá těžkou hlavu - s malováním ... ani se životem. Jakoby se bál být příliš osobní - aby na sebe náhodou neprozradil nějakou maličkost, která by pokazila obrázek prezentované bezstarostnosti. Zcela zbytečně se tak uchyluje k povrchnímu, někdy ne zcela opodstatněnému veselí, za nímž jen občas probleskne odraz skutečné Paříže, která nebyla ani zdaleka tak sladká, jak by se na první pohled mohlo zdát. ()
Film ukázal Lautreca jako člověka maximálně si užívajícího, snad po vzoru svého otce, bohémského života. Nějak se ztratila zásadní informace, že HL byl postižený, vzrůstu pouhých 130 cm. S tím se kamera nedokázala vypořádat, takže jen z kontextů divák vyrozumí, že byl malý. Častá onemocnění včetně syfilitidy způsobovalo umělci velké bolesti. Film tohle neukazuje, naopak Lautreca paroduje, dělá z něho nevypočitatelnou figurku s reakcemi, jímž nedokážu rozumět, protože herec přehrává, a tak nedává těm reakcím žádný obsah. Chyběl mi i pohled na umělcovy malby, nějaké klidné ukotvení, zpomalení... Film je totiž dost hlučný a až chaoticky rychlý. Herecky se mi líbili Rich, Zylberstein a Anémone. Slabší 3*. ()
Tento film není známý tak, jak by si jistě zasloužil a to je velká škoda! Vynikající počin režiséra Planchona, nádherná atmosféra, krásný příběh, Montmatre 19. století ožívá na plátně a celý film voní malířskými barvami. ... a ten kankán... "Svět, který nosil van Gogha nemůže být tak špatný"- Lautrec. ()
Galerie (20)
Photo © Universal Studios
![Lautrec - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/195/158195088_4edd54.jpg)
Zajímavosti (1)
- Henri de Toulouse-Lautrec (Régis Royer) trpěl od neútlejšího dětství zdravotními obtížemi, které z větší části souvisely se vzácně se vyskytující vadou kostí. Pravděpodobně už ve věku šesti měsíců u něj byla zaznamenána první deformace nohou. Choroba byla zřejmě způsobena geneticky – opakovanými sňatky blízkých příbuzných – a projevovala se zpomaleným růstem kostí a jejich špatnou stavbou. Toutéž chorobou trpěly také některé Henriho sestřenice. Existuje ovšem i hypotéza, podle níž šlo ve skutečnosti o projevy vrozené syfilidy, kterou se jeho matka Adéle údajně nakazila od svého záletného manžela hraběte Alphonse. Zdravotními obtížemi trpěl také Henriho o tři roky mladší bratr Robert, který ve věku jednoho roku zemřel. (sator)
Reklama