Hříšní lidé města pražského
Režie:
Jiří Sequens st.Scénář:
Jiří Sequens st.Kamera:
Miloslav HarvanHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Jaroslav Marvan, Josef Vinklář, Josef Bláha, Jiří Kodet, Gustav Nezval, Jaroslav Moučka, Ilja Prachař, Ferdinand Krůta, Jaroslav Mareš, Martin Štěpánek, Jana Drbohlavová, Ivo Niederle, Adolf MinskýObsahy(1)
Jednou ráno zastavil před vchodem do soukromého sanatoria automobil. Řidič předal k lékařskému ošetření mladou dámu a než se personál vzpamatoval, beze stopy zmizel. Prohlídka pacientky vyvolala zděšení – žena byla mrtvá. Příčina smrti je předávkování kokainem... (Česká televize)
Recenze (12)
Marvanov prehovor o podstate náhody a jej úlohy v našich životoch patrí k vrcholom seriálu. Samotný prípad však až tak zaujímavý nie je, vyšetrovanie totiž nie je nijak zvlášť napínavé a to moralizovanie dnes pôsobí mierne smiešne. Smiešne však nie je vykreslenie vtedajšej nóbl spoločnosti, o čo Marekovi a Sequensovi išlo zrejme predovšetkým. ()
Asi jeden z nejvíc odfláklých dílů. Vacátko na direkci všem dává za úkol pátrat po druhém střevíci a až po hrozně dlouhé době si Bouše toho střevíce všimne a vzpomene si, že vlastně ten druhý před chvílí viděl v Jedové chýši, kde ho svědek Povondra dal hostinskému spálit, a pak u Povondry doma si Bouše na to spálení střevíce zase nepamatuje. To je prostě scenáristické lajdáctví. Případ samotný je také hloupý - parta mladých pařila a jedna z nich se předávkovala, jejej! Na to fakt není potřeba vrchního rady Vacátka! Zastírací manévr s tenisem byl vyloženě hloupý, mládež klidně mohla chillovat a přiznat jen, že večer lili, což beztak hned přiznali. Vadilo mi i přehnané démonizování tehdejších továrníků a jejich dítek, kdy to smrdělo až komoušskou karikaturou. Zaražení pana Vacátka nad tím, že se někdo předávkoval koksem patří taky do říše komunistické fantazie - za První republiky by to žádného vyšetřovatele nepřekvapilo, koks tehdy nebyl mezi smetánkou nic vzácného. Závěrečná deus ex machina, kdy se synek továrníka během honičky vyfláká a spadne s autem do řeky je vyloženě vrchol režijního diletantství, které je pro explicitního vizualistu Sequense až ostudné - jednak ten most má vysoké ocelové hrázdění, které by auto neprorazilo, jak nám ovšem bylo naznačeno, a pokud jde o zpracování scény z hlediska režie, jedná se o čistě amatérskou skladbu roztřesených záběrů tu na most, tu na detail herce Kodeta a nakonec roztočený záběr na okolí a na řeku. Pardon, ale tohle snad ani netočil Sequens, člověk, který nikdy neuhýbal kamerou před zásadními momenty filmu a vyžíval se mnohdy až v naturalismu. Já chápu, že nenechají rozflákat drahé auto, já chápu, že seriál měl už tak našponovaný rozpočet, ale to diváka nezajímá. Jestli nedovedete nebo nemůžete natočit velkolepý pád historického vozidla z mostu do řeky, tak to do scénáře prostě nepište. Za mě zatím jeden z nejslabších dílů jinak úžasného seriálu. ()
,,Náhoda je mocná věc. V kriminalistice se s náhodou nežertuje. Bez náhody nedokážete nic. Bez náhody se neoženíte, pánové... Náhoda není náhoda. Zvláštní náhoda by byla, kdyby některý z vás potkal kasaře a jako náhodou by se ho zeptal, kde byl..., on by řekl, že nikde a spod kabátu by mu vypadl hasák!" Případ kolem drogové smrti mne až tolik nezaujal, stejně jako nevýrazný pokus o kritiku bohaté mládeže ze zámečku, takže to vyvažuje alespoň proces pátrání včetně filozofických dialogů trojce Marvan – Vinklář – Bláha naprosto sednoucí. Tentokrát je případ plný spíše těch náhod, než uvažování... což platí vlastně i o oném pokusu dopadnout pachatele a následním konci. Jiřímu Markovi se motiv náhody musel hodně líbit, když stejné filozofování včetně závěrečného výroku "náhoda je koneckonců Bůh" použil později i do svého románu Můj strýc Odysseus. ()
Tak kokainek se jim zalíbil – spratkům bohatým. Nic nového pod sluncem, že si bohatí a známí dopřávají trošku toho šňupáníčka a to nejen dnes, ale už i za starých časů. Vcelku slušný díl na nás čeká i tentokrát a nemám k němu žádné větší výhrady. Vinklář i Marvan to tentokrát vzali do vlastních rukou a společně s nimi potěší i jistě nejen přítomnost ale i výkony jiných známých tváří ve vedlejších rolích (Ilja Prachař, Jana Drbohlavová, Jiří Kodet nebo Jaroslav Moučka). ()
Náhoda je koneckonců Bůh... Kozák (Jiří Kodet) vlastní vůz Aero 30 roadster, vyráběný v letech 1934–1947 a považovaný mnohými za nejkrásnější vůz své doby. Jeho cena dnes se pohybuje kolem 30 milionů korun českých. ()
Galerie (25)
Zajímavosti (6)
- Scéna, kdy mladý Kozák (Jiří Kodet) málem nabourá vůz Povondry (Jaroslav Moučka) a ztratí střevíc, se natáčela na křížení ulic Apolinářská a Viničná, tedy na místě, kde stávala Jedová chýše. V době natáčení (rok 1968) už byla zhruba 40 let zbouraná. (xisp)
- Kozák (Jiří Kodet) vlastní vůz Aero 30 roadster, vyráběný v letech 1934–1947 a považovaný mnohými za nejkrásnější vůz své doby. (sator)
- Kastelána (Adolf Minský) v postsynchronech nadaboval Josef Kemr. (sator)
Reklama