Režie:
Irena PavláskováScénář:
Irena PavláskováKamera:
F. A. BrabecHrají:
Ivana Chýlková, Karel Roden, Jitka Asterová, Libor Žídek, Miroslav Etzler, Eva Holubová, Vilma Cibulková, Daniela Reischlová, Petr Haničinec, Helga Čočková (více)Obsahy(1)
Její vášní se stala manipulace s lidmi... Studentka medicíny Dana (Ivana Chýlková) je navzdory svém hezkému zevnějšku zakomplexovanou staropanenskou stydlivkou. Když ji zavrhne zbožňovaný student ekonomie Marek (Miroslav Etzler), rozhodne se Dana dokázat mu, že o ni někdo stojí. Uprosí jeho spolužáka Milana (Karel Roden), aby si ji vzal za ženu. Tím muže přebere své nejlepší kamarádce Lence (Jitka Asterová). Po čase najde Dana v intrikách, pomluvách a manipulaci s lidmi zalíbení. Dokáže zneužít každou slabost a zbabělost, ale i obyčejnou lidskou slušnost. Stane se z ní noblesní domácí panička, která si zakládá na svém postavení a na manželově kariéře v podniku zahraničního obchodu. Neváhá kvůli tomu přemluvit Milana, aby v práci podrazil kolegu a nastoupil na jeho místo... Snímek Čas sluhů byl režijním debutem tehdy osmadvacetileté scenáristky a režisérky Ireny Pavláskové. (Česká televize)
(více)Recenze (227)
Velmi dobré psychlogické drama, nicméně mě to stálo hodně přemlouvání a mnoho repríz v televizi, než jsem se pořádně do filmu ponořil, protože to není právě můj šálek kávy. Ivana Chýlková předvedla vynikající herecký výkon, její postava se neskutečně ale velmi uvěřitelně proměnila. Možná měl film trošku smůlu, možná naopak štěstí v době svého vzniku, ale i rýpání do fungování systému v socialistickém československu bylo dost odvážné. Konstatuji z filmu dobrý dojem, ale nedokáži se přenést přes svou nechuť vidět film znovu, což mé celkové hodnocení poněkud snižuje. ()
Velké zklamání. Jako film, o kterém bych dopředu nic nevěděla, super, ale při čtení zdejších komentářů jsem se natěšila na největší svini všech dob (tak to vážně vyzní) a nedočkala jsem se. O nějakých oscarových výkonech už ani nemluvě. Chýlková i Roden hrají dobře, a to v každém svém filmu, ale speciálně Ivany jsem se více bála v "Jezerní královně". U mě **, ale přidám za titulní píseň, kterou zbožňuji a přitom ve filmu ani celá nezazní. ()
Nejlepší film Ireny Pavláskové i konce 80.let...překvapuje mě, že takováhle pecka vznikla ještě za totáče. Někdo filmu vytýká, že je zbytečné spojovat psychologické drama s bojem proti režimu, ale to mě na filmu naopak zaujalo. Výborný nápad, natočeno z pohledu ženy - paráda. Navíc geniální herecké obsazení - Ivanky se budu bát ještě dlouhou dobu, Rodena obdivuji snad ve všech rolích, tady tomu není jinak...překvapila mě Eva Holubová, nečekala bych, že ji role submisivní otrokyně (potažmo služky) tolik sedne...jo, u titulků mi ještě stály chlupy po těle z toho, co my ženy všechno dokážeme...85% ()
Vcelku vydařené, vlastně na svou dobu(!) výborné (dobu a poměry až nadčasově kritizující - těsně předrevoluční) drama. Bůh suď, proč v dobách občanské a umělecké svobody již ani jeden z protagonistů nebyl schopen překročit tuhle nastavenou laťku... Možná však tím to je, že pak rychle všichni zeslouhovatěli... - - - - - P.S. Musím přiznat, že když jsem si tenhle film dal po necelých dvaadvaceti letech (4.1.2011 - ČT1) znovu, moje dávné nadšení opadlo a bez rozpaků jsem ubral jednu hvězdu ze svého >pamětnického< původního hodnocení. Obsahem snad ani tak ne - ale formou ten film značně zestárl. Zvláště v druhé polovině režisérka i herecký ansámbl dost nezvládli celou tu v době natočení snad nutnou a smysluplnou stylizaci a nakonec film působí dojmem, že ze silného dramatu stala se ve finále už vlastně jen šaškárna. V tomto případě opravdu škoda. Nu, je dobré se na některá díla podívat znovu s odstupem. - - - - - (Poprvé viděno kdysi v kině v dobách >perestrojkových< , hodnocení a komentář zde 23.2.2006, po znovuzhlédnutí přehodnoceno a komentář doplněn 4.1.2011) ()
Tady koukám jdu hodně proti proudu, ale když je mi z filmu zle, tak se nedá nic dělat. Možná mi z něj mělo být zle a já měla ohodnotit, jak se to výborně povedlo. Ale necítím to tak. Lituju čas, který jsem filmu věnovala. Nedalo se na to dívat. Ta proměna z manipulativní puťky v opět manipulativní ženu, které nikdo neodolá a která si všechny získává sexem. Nevěřím, že by okolí kolem Dany bylo natolik vypatlané, aby se sebou nechalo takhle a takovou dobu orat, nebo se k ní opakovaně vracet, nebo s ní vůbec být déle než pár vteřin. A proč vždycky existuje ten postup, že když je někomu ublíženo, tak se nezlobí na toho, kdo mu to způsobil, ale mstí se na okolí? Nerozumím takové reakci. To už ten člověk musí být hodně narušený mnohem dříve, když je něčeho takového schopen. A možná právě proto se na ní ten kluk vykašlal. Věřím na šestý smysl a z takových lidí jsem schopna to zlo, závist, zášť a špatné úmysly vycítit. A okamžitě se klidit. Proto mi přijde nepochopitelné, že jí to neustále vycházelo a v tom spatřuju absurdnost tohoto zbytečného filmu. Věřím a doufám, že snad je na světě více takových lidí jako jsem já, společnost má nějakou naději a nefunguje jako v tomto filmu. Upřímně, vůbec netuším, co mi tohle dílo mělo sdělit nebo předat (prý paralela společnosti za komunistické totality, aha), kromě absolutního zhnusení nad někým, kdo denně vaří pouze krupicovou kaši, nosí nechutný dlouhý drápy a své školkou povinné dítě nechává v ohrádce, "protože je to bezpečnější". Fakt humus. ()
Galerie (19)
Zajímavosti (18)
- Když přijede Dana (Ivana Chýlková) s manželem Milanem (Karel Roden) k mamince a fotí se s celou svou rodinou, drží malé dítě její tatínek uprostřed. Zatímco na fotografii, která vyjíždí ihned z Polaroidu, už malé dítě drží Milan (Karel Roden). (JsemPohodlny)
- Natáčelo se v Praze, Lovosicích a Hostivicích. [Zdroj: filmovamista.cz] (SONY_)
- Režisérka Irena Pavlásková sa pri písaní inšpirovala skutočným príbehom. Predobrazom hlavnej postavy bola kamarátka jej mamy. (Raccoon.city)
Reklama